Справа № 752/8045/21
Провадження №1-кс/752/4363/21
У Х В А Л А
про арешт майна

27.05.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000085, внесене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , подане в порядку глави 17 Кримінального процесуального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

прокурор відділу прокуратури Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування вимог, викладених у клопотанні про арешт майна, слідчим зазначено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000085 від 05.02.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 03.09.2015 за адресою:

АДРЕСА_1 , невстановлені особи шляхом обману протиправно заволоділи належними ОСОБА_4 коштами, а саме користуючись дружніми відносинами під приводом позики отримали від ОСОБА_4 гроші в сумі 382 464 доларів США, надавши відповідну розписку, завідомо не маючи наміру повертати гроші, заперечуючи факт складання розписки, вигадуючи різні причини неможливості повернення боргу, переоформляючи належне невстановленим особам майно, в тому числі те, яке перебувало під арештом, використовуючи підроблені чи недійсні документи тощо.

Внаслідок цього ОСОБА_4 завдано майнової шкоди на вищезгадану суму, що відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України є особливо великим розміром, оскільки більш ніж у шістсот разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Органом досудового розслідування перевіряється на причетність до вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які між собою є чоловіком та дружиною.

Відповідно до показів потерпілого, з метою реалізації своїх протиправних намірів, на підставі незаконного виконавчого надпису на підробленому договорі позики з ОСОБА_7 , приватним виконавцем ОСОБА_8 було відкрите виконавче провадження ВП №63729962.

В подальшому, в рамках цього виконавчого провадження ВП №63729962 з примусового виконання виконавчого надпису нотаріуса про стягнення з

ОСОБА_5 неіснуючого боргу за підробленим договором позики від 24.04.2010, в грудні 2020 року січні 2021 року Державним підприємством «СЕТАМ» проведено низку прилюдних торгів, на яких було реалізовано нерухоме майно боржника - ОСОБА_5 , що перебувало під арештом (зокрема під арештом приватного виконавця, який намагався примусово виконати судове рішення у справі №187/998/16-ц про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором позики).

За результатами торгів нерухоме майно ОСОБА_5 було відчужене на користь третіх осіб, які, як зазначає потерпілий, у своїй переважній більшості є родичами або знайомим ОСОБА_5 . Тим самим, внаслідок таких дій, майно виведено з-під примусового стягнення на користь ОСОБА_4 . В той же час, особи, які фіктивно придбали ці об`єкти нерухомого майна з торгів, мають можливість відчужити їх в подальшому.

Також з метою реалізації своїх протиправних намірів, ОСОБА_5 та члени його сім`ї, діючи через ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс», переоформляли з ОСОБА_5 на ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» об`єкти нерухомого майна з метою уникнення подальшої відповідальності. В результаті таких дій майно перереєстровано на інших фізичних, юридичних осіб, а також виставлено на аукціон ДП «Сетам».

При цьому, саме вказане майно слугувало підставою для надання позики, у зв`язку із чим вчинення фіктивних дій з його переоформлення вказує на умисел заволодіння коштами ОСОБА_4 шляхом шахрайства.

Постановою слідчого від 30.03.2021 року вказане майно визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

В порядку ст. 128 КПК України ОСОБА_4 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Просить стягнути з відповідачів грошові кошти в сумі 28 670 098,07 грн.

Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обгрунтування необхідності арешту майна,

2) перелік і види майна, що належить арештувати,

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном,

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 171 КПК України)

На переконання суду, наведених вимог закону прокурор дотримався.

Як вбачається із клопотання про арешт майна, поданого прокурором у кримінальному провадженні №0000085 від 05.02.2021 року, метою накладення арешту є збереження речових доказів.

Встановлено, що 01 квітня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був уклдений договір позики, за умовами якого останній отримав грошові кошти у розмірі 500 000 євро під 11% річних. 15.04.2009 р. ОСОБА_5 підписав нотаріально засвідену заяву і отримав вказану суму коштів.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2018 року частково задоволено позов ОСОБА_4 . Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 03.09.2015 у загальному розмірі 576 641,31 доларів США (п"ятсот сімдесят шість тисяч шістсот сорок один долар США, 31 центів), що згідно з офіційного курсу Національного банку України станом на 12.06.2018 еквівалентно 15 04 5321,41 грн. (п`ятнадцять мільйонів сорок пять тисяч триста двадцять одна гривень, 41 коп.), що включає:

*основну суму боргу у розмірі 382 464,00 доларів США (триста вісімдесят дві тисячі чотириста шістдесят чотири доларів США, 00 центів), що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 12.06.2018 еквівалентно 9 978 982,96 грн. (дев`ять мільйонів дев`ятсот сімдесят вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят дві гривні, 96 коп.);

*проценти за користування позикою у розмірі 175 196,94 доларів США (сто сімдесят п`ять тисяч сто дев`яносто шість доларів США, 94 центи), що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 12.06.2018 еквівалентно 4 571115,92 грн. (чотири мільйони п`ятсот сімдесят одна тисяча сто п`ятнадцять гривень, 92 коп.);

*три проценти річних у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання у розмірі 18 980,37 доларів США (вісімнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят доларів США, 37 центів), що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 12.06.2018 еквівалентно 495 222,52 грн. (чотириста дев`яносто п`ять тисяч двісті двадцять дві гривні 52 коп.). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2020 року скасовано рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2018 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 понесених судових витрат у зв`язку з розглядом справи у виді судового збору у розмірі 8 810 грн. та постановлено ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судового збору по 4 405 грн. з кожного. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

ОСОБА_4 є стягувачем, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є боржниками у виконавчому провадженні, відкритому 09.04.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_9 на підставі виконавчого листа № 187/998/16-ц, виданого 09.04.2020 року Дніпропетровським апеляційним судом про солідарне стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором позики від 03.09.2015 року у загальному розмірі 576 641,31 доларів США та судового збору по 4405 грн. з кожного.

Постановою від 09.04.2020 р. приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_9 накладено арешт на нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_5 . Відповідні відомості були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна.

Заявник зазначає, що боржники неодноразово переоформлювали право власності щодо належного їм нерухомого майна на інших осіб з метою уникнення повернення боргу.

Такі доводи підтверджуються документами, доданими до клопотання прокурора.

Наданими матеріалами доведено відповідність цього майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, постановою слідчого від 30.03.2021 року нерухоме майно, перелік якого наведено у клопотанні, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, а відтак органом досудового розслідування при зверненні з клопотанням доведено наявність правової, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

За таких підстав, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення внесеного на розгляд клопотання прокурора про арешт майна та арешту цього майна.

Крім того, на суду, надані матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити.

У кримінальному провадженні № 0000085 від 05.02.2021 року накласти арешт на наступне нерухоме майно, зокрема

- квартиру, площею 143,6 кв.м, за адресою:

АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04), яка належить

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», ;

- квартиру, площею 82,5 кв.м, за адресою:

АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта 04), яка належить ТОВ ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», ;

- квартиру, площею 551,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яка належить ОСОБА_5 та перебуває у іпотеці

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», ;

- багатофункціональну будівлю, об`єкт житлової нерухомості, площею 4 597,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04), яка належить ОСОБА_5 ;

- земельну ділянку, кадастровий номер :02:013:0176, загальною площею 0,15 га, за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37), яка належить ОСОБА_5 ;

- квартиру, загальною площею 111,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 104), яка належить ОСОБА_5 ;

- квартиру, загальною площею 238,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 104), яка належить ОСОБА_5 ;

- приміщення спортивного залу, загальною площею 297,1 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_8 , вбудоване приміщення № 105 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 4), яке належить ОСОБА_5 ;

- квартиру, загальною площею 138,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_9 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 4), яка належить ОСОБА_5 ;

- квартиру, загальною площею 336,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_10 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 4), яка належить ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя