У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2020 року про повернення його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,
засуджений ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2020 року клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким повернуто останньому.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, задовольнити його клопотання та застосувати відносно нього положення ч. ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї, засуджений ОСОБА_5 наголошує на тому, що на даний час він відбуває покарання у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», оскільки Центральним районним судом м. Миколаєва відносно нього розглядається кримінальне провадження за ч. 2 ст. 187 КК України, а установа, в якій він перебуває, територіально належить до юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва, що є підставою для розгляду даним судом поданого ним клопотання, в порядку ст. 537 КПК України.
При цьому, звертає увагу суду на тому, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області у задоволенні його клопотання було також відмовлено.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

03.12.2020 р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну та пом`якшення покарання.
Врахувавши те, що ОСОБА_5 відбуває покарання як засуджений вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.10.2019 р., за яким, відповідно до рішення Центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань щодо визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особами, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі від 11.06.2020 р., останньому для відбування покарання визначено Державну установу «Божковська виправна колонія № 16», суд першої інстанції дійшов висновку, що його клопотання подане з порушенням вимог територіальної підсудності, а тому підлягає поверненню.
Крім того, суд першої інстанції прийняв до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 звертався з аналогічним клопотанням про заміну та пом`якшення покарання до Полтавського районного суду Полтавської області, до подання даного клопотання до Центрального районного суду м. Миколаєва, та, на час розгляду клопотання судом першої інстанції, будь-яких даних про результати його розгляду матеріали особової справи не містили.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно пункту 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.
Положеннями п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питання, передбаченого зокрема п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, повинен бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Як свідчить усталена позиція ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу до суду, в тому розумінні, що особі забезпечується можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави відсутні правові чи практичні перешкоди для реалізації цього права.

Однак наведених вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повному обсязі.

З матеріалів провадження та особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 відбуває покарання, як засуджений 10.10.2019 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за вчинення 16.02.2017 р. таємного викрадення майна (крадіжки), тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання, із застосуванням ст. 71 КК України, у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі.
Відповідно до витягу з протоколу Центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань щодо визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особами, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі № 1.25/8-2020 від 11.06.2020 р., засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання направлено до Державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)».
В той же час, засуджений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні 02.03.2017 р. кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, обвинувальний акт за яким перебуває на розгляді у Центральному районному суді м. Миколаєва з 2017 року.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 09.07.2020 р., вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.02.2019 р., по вказаному провадженню, скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
Відповідно до ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.08.2020 р., засудженого ОСОБА_5 тимчасово етаповано з Державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», для участі у судовому розгляді по його обвинуваченню за ч. 2 ст. 187 КК України. Тривалість нового судового розгляду вказаного кримінального провадження невідома.

Отже, враховуючи загальний строк покарання, який підлягає відбуттю за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.10.2019 р., тривалість попереднього судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, апеляційний суд доходить висновку про те, що на теперішній час ОСОБА_5 фактично відбуває призначене йому покарання в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», яка відноситься до територіальної юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва, а відтак, подане засудженим клопотання підлягає розгляду саме вказаним судом.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що клопотання засудженого ОСОБА_5 не підсудне Центральному районному суду м. Миколаєва є неправильним та не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно з вимогами п. 3 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Разом з тим, порушення судом вищенаведених вимог кримінального процесуального закону не відноситься до передбаченого в ч. 1 ст. 415 КПК України переліку безумовних підстав призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Проте, відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що такими загальними засадами кримінального провадження у цьому випадку є верховенство права, законність та доступ до правосуддя, дотримання яких не було забезпечено під час судового розгляду клопотання ОСОБА_5 .

Таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд, встановивши обставини, передбачені ст. 412 КПК України, а також з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя вважає за необхідне апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково, а оскаржувану ухвалу суду скасувати як таку, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційний суд не вдається до обговорення обґрунтованості апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 , оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 415 КПК України такі вимоги не можуть бути вирішеними судом апеляційної інстанції наперед, а тому доводи апеляційної скарги засудженого слід перевірити при новому судовому розгляді.

При новому розгляді суд першої інстанції повинен з дотриманням вимог КПК України вирішити клопотання засудженого відповідно до вимог КПК України і прийняти законне та обґрунтоване й належним чином умотивоване рішення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2020 року про повернення клопотання ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, скасувати.
Призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3