Березівський районний суд Одеської області
29.06.2021
Справа № 494/1299/19
Провадження № 1-кс/494/487/21
УХВАЛА
29.06.2021 року м. Березівка
Березівський районний суду Одеської області у складі:
судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 , -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області заяву ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_9 , -
ВСТАНОВИВ:
22.06.2021 року у провадження судді ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді ОСОБА_9 по справі №494/1299/19.
Справа про відвід судді ОСОБА_9 передана згідно автоматичного розподілу справ між суддями ОСОБА_1 та призначена до розгляду на 25.06.2021 рік.
З вищевказаної заяви про відвід вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 заявив відвід судді ОСОБА_9 по вищевказаній кримінальній справі, оскільки вважає, що у нього є серйозні підстави твердити про наявність обґрунтованих підстав, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_9 21.04.2021 року суддя Лебединський змінив запобіжний захід, обраний апеляційним судом з особистого зобов`язання на цілодобовий домашній арешт. В судових засіданнях з боку потерпілої сторони постійно лунають постійні закиди про особливий статус через положення батька обвинуваченого, які згідно Бангалорських принципів поведінки суддів, не присікаються головуючим. З огляду тиску на обвинуваченого, ОСОБА_5 поспілкувавшись з батьком ОСОБА_10 задав пряме йому запитання щодо стосунків із суддею ОСОБА_9 . Батько повідомив, що знайомий з суддею ОСОБА_9 , який звертався до нього весною та літом 2020 року з вирішення певних питань просування по службі знайомої судді та двічі виїжджав разом із суддею ОСОБА_9 до м. Києва, але вищезазначене питання не було вирішено. Він розцінює таку поведінку судді ОСОБА_9 як своєрідну помсту. До судді, який порушує Бангалорські принципи поведінки, має обвинувальний нахил при розгляді справи , не може бути ніякої довіри. Про вказані обставини заявнику стало відомо нещодавно. Більш того, на обставини спілкування батька обвинуваченого та судді ОСОБА_9 надано телефона переписка. Також на підтвердження вказаних обставин просили викликати та допитати осіб ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , який їздив до Києва разом з батьком та суддею ОСОБА_9 та знає про стосунки між його батьком та суддею.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні 25.06.2021 року просили задовольнити заяву про відвід судді, оскільки, на їх думку, він є упередженим, з підстав зазначених у заяві.
Інші учасники у судове засідання 25.06.2021 року не з`явились. Прокурор надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив відмовити у задоволенні заяви про відвід, як необґрунтованої. Посилання заявника на відносини між батьком та суддею ОСОБА_9
вважає розцінювати як спробу вплинути на суд. Відносини, про які зазначає сторона захисту відбувались задовго до початку розгляду вказаного кримінального провадження та ніякого відношення до справи не мають. Зазначені відносини не мали ніякого негативного наслідку, що б могли б вплинути на об`єктивність суду.
Під час розгляду заяви про відвід оголошено перерву до 29.06.2021 року.
29.06.2021 року обвинувачений та захисник наполягали на задоволенні заяви про відвід судді з тих підстав, які зазначені у заяві. Також посилались на те, що будь- якого тиску не здійснюють на суду та згідно реєстру повідомлень суддів про втручання в діяльність (копії додаються) будь-якого повідомлення від судді ОСОБА_9 до Вищої Ради Правосуддя не направлялось. ОСОБА_5 повідомив , що про стосунки судді із батьком він дізнався нещодавно у 20их числах червня 2021 року, а тому ці обставини можуть стверджувати про наявність упередженого ставлення судді як у обвинуваченого, так і у іншого спостерігача, в тому числі його батька.
Прокурор просив відмовити у задоволенні заяви про відвід, як необґрунтованої. Водночас, про вказаний факт щодо спілкування судді ОСОБА_9 та батьком обвинуваченого не спростовує, однак вказане не може бути підставою для задоволення відводу. Інші обставини відводу вже бути розглянуті судом, а тому повинні бути залишенні без розгляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 81 Кримінально-процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі - КПК України) , при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді (суду).
Потерпілий ОСОБА_7 та його захисник заперечували проти заявленого відводу та вказали, що суддя розглядає справу відповідно до вимог діючого законодавства. Про обставини спілкування батька обвинуваченого та судді ОСОБА_9 дізнались лише зараз , проте це не є підставою для відводу судді. Інші обставини відводу вже були досліджені судом та було відмовлено у їх задоволенні.
Інші учасники у судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду заяви, про що свідчить телефонограма.
Суддя ОСОБА_9 через канцелярію суду 29.06.2021 року надав письмові пояснення щодо заявленого відводу та вказав, що діяв у межах діючого законодавства України та дотримані положення статті 56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Суддею розглянуті та залучені до справи всі клопотання сторони обвинувачення, вислухані пояснення захисника та обвинуваченого, а тому будь-яка неупередженість відсутня. Зазначає, що він є професійним суддею , а тому особисті стосунки та професійні питання чітко відрізняє та це створено штучна ситуація. Всі рішення прийнятті в межах діючого законодавства України, а тому просить у задоволенні відводу відмовити.
Потерпіла ОСОБА_12 подала заяву через канцелярію суду від 29.06.2021 року про розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_9 за її відсутності. Просила у задоволенні заяви про відвід відмовити, оскільки вже було відмовлено у задоволенні відводів ОСОБА_5 ..
Ознайомившись з заявою ОСОБА_5 про відвід судді, вислухавши пояснення учасників по справі, ознайомившись з письмовими поясненнями судді ОСОБА_9 та заявою потерпілою ОСОБА_12 , суд доходить до наступних висновків.
Статтею 75 КПК України передбачені обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язанні заявити самовідвід.
Зважаючи на складність і різноманітність кримінальних справ, життєвих явищ, із ними пов`язаних, законодавець не став встановлювати вичерпний перелік для відводу (самовідводу) слідчого судді, судді, надавши можливість у кожному окремому випадку вирішувати питання про його об`єктивність і неупередженість.
Також, суддя звертає увагу на положення ч. 5 ст. 9 КПК України, якими визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.
Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).
Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).
У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).
Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.
Так, пункт 5 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у
розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.
Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (19.05.2006) передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи і в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 у заяві про відвід головуючому судді ОСОБА_9 вказує на те, що його батько ОСОБА_10 та суддя ОСОБА_9 добре знайомі між собою, разом їздили до м. Києва, про що свідчить телефонна переписка, про що також у судовому засіданні не спростував прокурор та вказаний факт не спростовується іншими учасниками, в тому числі суддею ОСОБА_9 у своїх поясненнях, а отже на думку обвинуваченого суддя підлягає відводу.
За практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.
Разом з цим, під час розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_9 - учасники справи, в тому числі обвинувачений зазначили, що суддя ОСОБА_9 про вказані обставини спілкування його та батька обвинуваченого не повідомлялись на початку розгляду справи по вказаному кримінальному провадженню та не вирішувалось питання щодо можливого відводу саме з цих підстав.
Наведена обставина, на переконання суду, у розумінні п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, не є підставою для задоволення заяви про відвід головуючого судді, однак, припускає, що через наведені обставини неупередженість головуючого судді у розгляді цього провадження дійсно може викликати сумніви у стороннього спостерігача, а тому вважає, що з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити сумнів щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, запобігання у подальшому нарікань на необ`єктивність та упередженість судді ОСОБА_9 , а також звинувачень у заінтересованості у результаті розгляду справи, з метою запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів неупередженість судді у розгляді даної справи, - заява ОСОБА_5 про відвід судді підлягає до задоволення.
З огляду на викладене, та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. ст. 75,80,81 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_9 у кримінальній справі №494/1299/19 задовольнити та відвести суддю ОСОБА_9 від участі вказаної справи.
Матеріали кримінального провадження по справі №494/1299/19 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України - передати до канцелярії Березівського районного суду Одеської області для визначення іншого судді в порядку ст. 35 КПК України.
Ухвала остаточна і окремому оскарженню не підлягає.

.

Суддя ОСОБА_1