Справа № 761/3279/21
Провадження № 1-кс/761/2922/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню, внесеному 15.12.2016 до ЄРДР за №0000600, про встановлення процесуальних строків досудового розслідування,-
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , діючий в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про встановлення процесуальних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000600 від 15.12.2016, просив встановити строк три доби для завершення проведення досудового розслідування та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ст.283 КПК України, слідчому та прокурору Офісу Генерального прокурора в даному кримінальному провадженні.
В обгрунтування клопотання посилається на те, що 09.12.2020 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до Офісу Генерального прокурора з клопотанням про закриття кримінального провадження №0000600 від 15.12.2016, яке 29.12.2020 було направлено до ГУ НП в Київській області для розгляду.
Згідно інформації, що відображена у Витягу з ЄРДР, відомості були внесені 15.12.2016 за ст.356 КК України внаслідок самостійного виявлення прокурором кримінального правопорушення; 13.06.2017 за ч.1 ст.364-1 КК України, 04.10.2017 за ч.2 ст.366 КК України, 16.04.2018 за ст.356 КК України за заявами ОСОБА_6 .
Разом з тим, кримінальне провадження за статтями 364-1 та 356 КК України має здійснюватися у формі приватного обвинувачення, тобто виключно на підставі заяви потерпілого. Виходячи з цього, вносити відомості до ЄРДР та розпочинати досудове розслідування за ст.356 КК України через самостійне виявлення прокурором кримінального правопорушення є прямим порушенням кримінального процесуального законодавства.
Крім того, цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено; відсутні відомості про оголошення будь-якій особі про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.364, ч.2 ст.366 КК України.
При цьому досудове розслідування за вказаними статтями здійснюється упродовж 3 років 11 місяців.
Що стосується статусу заявників даного клопотання, то в матеріалах кримінального провадження не зазначено відомостей про повідомлення їм про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Водночас, під час досудового розслідування вони обмежуються в своїх правах щодо своєї власності.
Так, протягом строку досудового розслідування кримінального провадження №0000600 від 15.12.2016 на земельні ділянки, що належать їм на праві власності неодноразово накладалися арешти. Однак, доказів про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повідомлено про підозру або їх визнано обвинуваченими слідчим суддям надано не було. У подальшому, накладені арешти скасувалися за клопотанням власників земельних ділянок. Дані земельні ділянки також не можуть бути визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.356 КК України правопорушення є злочином невеликої тяжкості, санкція якого не передбачає конфіскацію майна. Майно, що належить зазначеним вище особам, не підпадають під ознаки майна, щодо якого може бути застосовано спеціальну конфіскацію, оскільки дані особи не є службовими особами у розумінні ст.364 КК України.
Викладене свідчить про те, що права та законні інтереси ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обмежуються під час досудового розслідування, а тому вони мають право звертатися до суду з даним клопотанням.
Станом на 03.12.2020 в кримінальному провадженні №0000600 від 15.12.2016 відсутні відомості про оголошення будь-якій особі про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.364, ч.2 ст.366 КК України.
В діях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відсутні будь-які порушення.
З урахуванням положень КПК України строк досудового розслідування закінчився. Тобто відповідно до положень ст.ст.283, 284 КПК України у органу розслідування є всі підстави для завершення досудового розслідування та прийняття процесуального рішення.
Не дивлячись на це, жодного процесуального рішення, передбаченого ст.283 КПК України не прийнято.
Таким чином, органом розслідування штучно затягується строк досудового розслідування, що призводить до порушення права на справедливий суд протягом розумного строку.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Слідчий до судового засідання не з`явилася, направив до суду заяву, відповідно до якого просив розглядати дане клопотання за його відсутності, проти задоволення клопотання заперечував.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею здійснювалася фіксація за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. 1 ст. 107 КПК України.
Вислухавши адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосовна належна правова процедура (ст.2 КПК України).
Пунктом 21 ст.7 КПК України передбачено загальну засаду кримінального провадження, а саме: розумність строків.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК, а в ч. 6 цієї статті закріплено обов`язок суду створити, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Частинами 1, 2 ст.28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальні рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.
КСУ у своєму рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого від 30.01.2003 щодо розумності строків досудового слідства вказав, що «поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо.
Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляд і права на ефективний засіб захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод».
Виходячи із норм чинного національного законодавства та прецедентної практики ЄСПЛ, час, який враховується для визначення розумності строків, починається з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. З цього моменту згідно зі статтею 219 КПК України починається і відлік строків досудового розслідування , персоніфікується кримінальне провадження з`являється підозрюваний (ст.42 КПК).
У разі зупинення кримінального провадження строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня винесення постанови про відновлення кримінального провадження не включається у строки досудового розслідування (ч.5 ст.219 КПК).
Як вбачається з заяви слідчого за №5777 від 11.03.2021, в його провадженні знаходиться кримінальне провадження за №0000600 від 15.12.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України. 30.06.2017 дане кримінальне провадження було об`єднане з кримінальним провадженням №0000356 від 13.06.2017 за ч.1 ст.364 КК України. 10.10.2017 кримінальне провадження №0000600 від 15.12.2016 було об`єднане з кримінальним провадженням №0000554 від 04.10.2017 за ч.2 ст.366 КК України. 20.04.2018 кримінальне провадження №0000600 від 15.12.2016 об`єднане з кримінальним провадженням №0000128 від 16.04.2018 за ст.356 КК України. У вказаному кримінальному провадженні призначена комплексна судова експертиза, яка триває до цього часу.
Статтею 114 КПК України унормовано, що слідчий суддя, суд, задля забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, має право встановлювати процесуальні строки в межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Таким чином, слідчим суддею можуть бути встановлені процесуальні строки для виконання відповідних процесуальних дій та процесуальних рішень, але тільки в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції. Разом з тим, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує також прокурор, що передбачено ч.2 ст.28 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частиною 2 статті 36 КПК України унормовано, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема: доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; - приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; - повідомляти особі про підозру.
У відповідності до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. За законність та своєчасність здійснення процесуальних дій слідчий несе відповідальність, що визначено ч.1 ст.40 КПК України.
Водночас, чинним КПК передбачено можливість оскарження недотримання розумних строків під час досудового розслідування. Так, згідно зі ст.308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.
Таким чином, виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для вирішення даного клопотання у такий спосіб, а відтак і для його задоволення, оскільки питання, яке поставлено на вирішення, знаходиться поза межами компетенції слідчого судді; чинним КПК не надано слідчому судді повноважень для встановлення строків досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 9, 22, 28, 36, 38, 40, 113, 114, 219, 308, 309 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню за №0000600 від 15.12.2016, про встановлення процесуальних строків досудового розслідування залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: