ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/499/19 Провадження № 1-кп/636/70/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2021 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

прокурора Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_2 ,
захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
представника органу пробації ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва обвинувальні акти по кримінальним провадженням: № 0000504, внесеному 19.04.2019 до ЄРДР, за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, № 0000034, внесеному 09.01.2019 до ЄРДР, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України, № 0000191, внесеному 20.02.2019 до ЄРДР, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та № 0000291, внесеному 06.03.2019 до ЄРДР, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та неповнолітнього ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 187 КК України, -
в с т а н о в и в :
В провадженні суду перебувають обвинувальні акти по кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 та ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 та ч. 2 ст. 187 КК України, і ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, які об`єднані в одне провадження.

В ході досудового слідства обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується.

Прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу, обраного відносно обвинувачених, оскільки є достатньо підстав та ризиків, що обвинувачені можуть переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор рахує необхідним продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що забезпечить їх явку до суду і запобігає вчиненню іншого кримінального правопорушення, та вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Згідно вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Суд, при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу, випливає зі змісту ст. 178 цього Кодексу. Таким чином, із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, які застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, передбачено ст. 183 КПК України.

Частина 2 ст. 177 КПК України наголошує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що він тривалий час перебуває під вартою, його захисника, який підтримав свого підзахисного та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, обвинуваченого ОСОБА_6 , який теж заперечував проти клопотання прокурора, та його захисника, який підтримав свого підзахисного, інших учасників судового розгляду, які підтримали прокурора, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора з наступних підстав.

Суд, розглядаючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного. Обвинувачений ОСОБА_6 раніше засуджений, скоїв злочини під час іспитового строку, також судом скасований іспитовий строк, тому він на даний час відбуває призначене раніше покарання; обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не має постійного місця проживання, оскільки проживав на території Донецької області і на час вчинення злочину проживав у будинку батьків ОСОБА_6 з 2019 року, тобто не має постійного місця проживання і тісних соціальних зв`язків. Крім того, перебуваючи на волі, обвинувачені можуть незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки обвинувачені мають інформацію про їх місце проживання, і запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та попередити вчинення ними злочинів в подальшому. Але, на думку суду, навіть обґрунтоване звинувачення у вчиненні злочинів в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинувачених. Тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і які не відпали на теперішній час, суд на підставі наданих матеріалів кримінального провадження оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у злочинах, у вчиненні яких вони обвинувачуються; вік та стан здоров`я обвинувачених; те, що вони раніше неодноразово засуджені; а також можуть вчинити інший злочин чи продовжити злочини, у яких обвинувачуються; те, що обвинувачені ніде не працюють; їх репутацію, майновий стан, відсутність стійких соціальних зв`язків.

Враховуючи практику Європейського суду, суд приходить до наступного, вищевказаний суд у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину, а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного періоду.

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням наведених обставин, а також того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину, поєднаного з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, суд вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п. 1-3, 4,5 КПК України, та те, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків і їх належну поведінку, а також запобігти спробам переховування від суду та вчиненню іншого злочину, і приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, оскільки не зникли наявні ризики, передбачені ч. 1 п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а відтак суд вважає доцільним продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб та за неможливе встановити заставу.

Оскільки обвинувачені обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, скоєного проти життя особи, суд вважає за неможливе встановити заставу.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 184, 193-198, 331, 350, 369-372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_2 про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_7 та неповнолітньому ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів до 16 вересня 2021 року включно.
Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченими - в той же строк з моменту вручення їм ухвали суду.

Суддя