Справа № 194/1118/21
Номер провадження № 1-кс/194/322/21
УХВАЛА
28 липня 2021 року м. Тернівка

Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВП№1 ПРВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2021 року за № 0000190 за ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий ВП№1 ПРВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 26 липня 2021 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2021 року за № 0000190 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що 24 липня 2021 року приблизно о 10-45 год. водій автомобіля Чері Тіго 4 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Дніпровська, в напрямку вул. Маякоського, м. Тернівка, на перехресті з вул. Маяковського не надав перевагу у русі мопеду Spark д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який рухався по головній дорозі вул. Маяковського в напрямку вул. Ігоря Петрова, м. Тернівка. В результаті чого ОСОБА_4 допустив зіткнення з ОСОБА_8 , в результаті зіткнення ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому лонної та сідалішної кістки зліва.

24 липня 2021 року на місці події проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригод в ході якого було оглянуто автомобіль Chery Tigo 4 д.н.з. НОМЕР_1 , після проведення якого вказаний транспортний засіб вилучено та направлено для зберігання на територію ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, місто Тернівка, вул. Лермонтова, 15.

24 липня 2021 року вилучений автомобіль Chery Tigo 4 д.н.з. НОМЕР_1 , у відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом.

Володільцем автомобіля Chery Tigo 4 д.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 є ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

У клопотанні, посилаючись на ст.170 КПК України, зазначає, що арештувати майно необхідно з метою збереження речових доказів шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

У разі передачі автомобіля власнику, володільцю або користувачу існує реальна загроза знищення або приховування вказаного транспортного засобу, у зв`язку з тим, що він є особою заінтересованою у результатах розслідування даного кримінального провадження.
У зв`язку з вищезазначеним, з метою запобігання приховування або знищення речового доказу автомобіля Chery Tigo 4 д.н.з. НОМЕР_1 , чи слідів, залишених на ньому, шляхом приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та для забезпечення проведення необхідних оглядів за участі відповідних спеціалістів, призначення в подальшому експертиз, зокрема експертизи технічного стану транспортного засобу, просить накласти арешт на автомобіль Chery Tigo 4 д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та використання.

Слідчий в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі.
Прокурорв судовому засіданні підтримав клопотання слідчого про арешт майна та просив його задовольнити в повному обсязі,посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Також, зазначив, що автомобіль є речовим доказом, тому його необхідно арештувати для проведення експертиз.
ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, оскільки автомобіль знаходиться в кредиті і тому необхідно надати транспортний засіб експертам для оцінки шкоди.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, оскільки транспортний засіб був оглянутий слідчим та зафіксовані пошкодження, а також слідчий не додав до клопотання постанови про призначення будь-яких експертиз. Однак, у разі задоволення клопотання просив не накладати арешт в частині його користування.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах прихожу до наступних висновків.

Зкопії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню за №0000190 від 24 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вбачається, що ЄО № 3664 від 24.07.2021 року до чергової частини ВП №1 Павлоградського РВП надійшло повідомлення про те, що 24.07.2021 року приблизно о 10.45 год водій автомобіля Чері Тіго 4 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 рухаючись по вул. Дніпровська, в напрямку вул. Маякоського, м. Тернівка, на перехресті з вул. Маяковського не надав перевагу у русі мопеду Spark д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який рухався по головній дорозі вул. Маяковського в напрямку вул. Ігоря Петрова, м. Тернівка. В результаті чого ОСОБА_4 допустив зіткнення з ОСОБА_8 , в результаті зіткнення ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому лонної та сідалішної кістки зліва.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24 липня 2021 року вбачається, що на місці події проведено огляд транспортних засобів, а саме автомобіля Чері Тіго 4 д.н.з. НОМЕР_1 , після проведення якого вказаний транспортний засіб вилучено, учасником огляду був ОСОБА_4 .

Згідно постанови про визнання в якості речового доказу від 24 липня 2021 року автомобіль Чері Тіго 4 д.н.з. НОМЕР_1 та мопед Spark SP110C-1CN д.н.з. НОМЕР_2 визнано речовим доказом та залишено на зберіганні на території ВП №1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, місто Тернівка, вул. Лермонтова, 15.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 є власником автомобіля Чері Тіго 4 д.н.з. НОМЕР_1 .

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

У відповідності з ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Відповідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотання про арешт майна у строк передбачений ч.5 ст.171 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що вказане майно відповідає критеріям речового доказу по розслідуваному кримінальному провадженню, оскільки автомобіль Чері Тіго 4 д.н.з. НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, може мати відношення до ДТП та її наслідків, що з врахуванням можливої необхідності проведення експертиз, свідчить про необхідність накладення арешту на вказане майно. Майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя враховує, що відомості внесенні до ЄРДР за №00000190 від 24 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто на теперішній час досудове розслідування перебуває на початковій стадії і для забезпечення доказів у кримінальному провадженні звернення до суду слідчим з клопотанням про накладення арешту на майно є цілком обґрунтованим та потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань кримінального провадження, визначених в ст. 2 КПК України, та завдань арешту майна, які передбачені в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, і тому, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності,вважаю за необхідне клопотання задовольнити та накласти арешт на вищезазначене вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Аналізуючи матеріали провадження приходжу до висновку, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Заборона користування, відчуження та розпорядження вказаним майном забезпечить збереження речових доказів та не призведе до їх приховування, знищення, псування, перетворення, відчуження.
Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що обмеження майнових прав відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України має тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є предметом, доказом кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя враховує те, що власник майна має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, одразу ж, після зникнення підстав для його застосування.
Відповідно до ч.2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19 листопада 2012 року, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Крім того, слідчий суддя вважає, що на даному етапі не можливо вирішувати питання про передання автомобіля власнику майна для його користування, оскільки майно вилучено тільки 24 липня 2021 року та для всебічного, повного та неупередженого проведення досудового розслідування, з вилученим майном необхідно провести ряд експертиз за участю експертів з метою залишення автентичності слідів пошкоджень автомобіля, а в подальшому власник майна не позбавлений можливості звертатися з клопотаннями про скасування арешту майна.
Слідчий суддя враховує те, що страховий експерт не позбавлений права оглянути автомобіль для можливості встановлення вартості пошкодженого майна і на території відділу поліції з дозволу слідчого.
Також, слідчий суддя зазначає, що недолучення слідчим до клопотання про арешт майна постанови про призначення будь-яких експертиз не є перепоною, яка б категорично ставила питання про недоцільність арешту майна.
Слідчий суддя враховує, що відомості внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань №00000190 від 24 липня 2021 року за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто на теперішній час досудове розслідування перебуває на початковій стадії і для забезпечення доказів у кримінальному провадженні звернення до суду слідчого з клопотанням про накладення арешту на майно є цілком обґрунтованим, а тому вважаю за необхідне клопотання задовольнити та накласти арешт на вищезазначене вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 94,98,100,132,170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого ВП№1 ПРВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24 липня 2021 року, а саме на автомобіль Чері Тіго 4 д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права особи на відчуження, розпорядження та користування вилученим майном, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.
Виконання ухвали доручити слідчому ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Повний текст судового рішення складено 29 липня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1