Справа №443/720/21
Провадження №1-кс/443/43/21
УХВАЛА

06 травня 2021 року слідчий суддя Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи щодо майна якої подано клопотання ОСОБА_3 , розглянувши клопотання начальника СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000036,

встановив:

сектором дізнання відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000036 від 27.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Начальник СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Жидачівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту та заборону на користування, розпорядження та відчуження банківської карти АТ Ощадбанк № НОМЕР_1 , власником якої являється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька с.Підліски, Ходорівської ОТГ, Стрийського району, Львівської області.

Клопотання мотивує тим, що накладення арешту є необхідним з метою збереження банківської картки та забезпечення запобігти спробам пошкодження, зникнення, втрати, знищення.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, однак їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання. Прокурор подав до суду клопотання про проведення розгляду справи без його участі.

ОСОБА_3 в судовому засідання не заперечила клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, приходжу до наступного висновку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.04.2021 року в чергову частину відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області поступила письмова заява ОСОБА_6 , в якій він просить прийняти міри до невідомої особи жіночої статті, яка 24.04.2021 року приблизно о 09:58 год., допомагаючи йому скористатися банкоматом ПриватБанк в магазині Рукавичка, що в м.Ходорові по вул.Грушевського, 57 Стрийського району, Львівської області, заволоділа його коштами в сумі 1000 грн., перевівши їх з його банківської картки на інший рахунок.

В ході досудового розслідування встановлено, що грошовими коштами ОСОБА_6 заволоділа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька с.Підліски, Ходорівської ОТГ, Стрийського району, Львівської області, яка перерахувала грошові кошти в сумі 1000 грн. на свою банківську картку АТ Ощадбанк № НОМЕР_1 .

30.04.2021 року ОСОБА_3 добровільно видала працівникам поліції свою банківську карту банку Ощадбанк № НОМЕР_1 , на яку вона перерахувала кошти ОСОБА_6 і яку було вилучено.

Статтею 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Таким чином, дослідження та збереження вказаної у клопотанні банківської картки має важливе значення для кримінального провадження, банківська картка, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, визначеним у ст.170 КПК України, оскільки прямо стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні.
Крім того, вказане вище майно, яке належить ОСОБА_3 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що 30.04.2021 року дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 винесено постанову.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту банківської картки, наслідки арешту, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання в частині накладення арешту на майно.

Водночас, суд зауважує, що вимога клопотання щодо заборони користування, розпорядження та відчуження на користь третіх осіб банківської карти банку Ощадбанк № НОМЕР_1 , власником якої являється ОСОБА_3 не ґрунтується на вимогах КПК України. Більше того, така вимога охоплюється змістом поняття арешту, передбаченого частиною 1 ст. 170 КПК України, згідно з яким арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Відтак, така вимога задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на банківську карту банку Ощадбанк № НОМЕР_1 , власником якої являється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька с.Підліски, Ходорівської ОТГ, Стрийського району, Львівської області.

В решті вимог клопотання відмовити.

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного протягом п`яти днів з дня її проголошення (складення).

Слідчий суддя ОСОБА_1