Справа № 541/194/21
Провадження № 1-кп/541/95/2021
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миргород, Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, без постійного місця проживання, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

08.07.1993 Миргородським міжрайонним окружним судом Полтавської області за ст.ст. 140 ч. 2, 141 ч. 2, 42 КК України до покарання у виді 4-х років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 15.09.1993 року вирок змінений Полтавським обласним судом та визначено покарання у виді 3 роки позбавлення волі;

10.08.1995 Миргородським районним судом за ст. ст. 81 ч. 4, 89 ч. 1, 42 КК України до 5 років позбавлення волі;

27.03.2000 Октябрським районним судом м. Полтава за ст. 105 КК України до 1 року позбавлення волі;

27.11.2000 Миргородським міським судом Полтавської області за ст. 140 ч. 2 КК України до 2-х років позбавлення волі;

31.03.2003 Миргородським районним судом Полтавської області за ст. 187 ч. 1 КК України до 4-х років позбавлення волі;

28.11.2014 Миргородським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі;

19.01.2017 Миргородським міськрайонним судом за ст. ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 70 ч. 1, 71 КК України до 3-х років позбавлення волі;

19.01.2017 Апеляційним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 3-х років 1-го місяця позбавлення волі, 13.03.2019 звільнений по відбуттю строку покарання;

17.12.2019 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 1-го року позбавлення волі;

18.05.2020 вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту, на підставі 4 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання 1 рік позбавлення волі, звільнений 27.08.2020 по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за скоєння майнових кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин корисливої спрямованості на території м. Миргород Полтавської області за наступних обставин:

Повторно, 18 грудня 2020 року у денний час доби ОСОБА_4 перебуваючи з дозволу та за запрошенням ОСОБА_5 в приміщенні житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де на столі у кухні вищевказаного будинку помітив мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7 А 2/16GB», у корпусі чорного кольору, в якому знаходилась sim-карта оператора стільникового зв`язку ТОВ «лайфселл», що належать потерпілій ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 під дією раптово виниклого умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що ОСОБА_5 заснув, власник та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, підійшов до столу з якого викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7А 2/16GB», у корпусі чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта №102 від 21.01.2021 становить 1583 гривень 33 копійок, в якому знаходилась sim-карта оператора стільникового зв`язку ТОВ «лайфселл», вартість якої 87 гривень 50 копійок, що належать потерпілій ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 1670 грн. 83 коп.

Вказаними умисними діями, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно.

Винуватість в інкримінованому йому діянні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю. Суду пояснив, що він вживав спиртні напої разом з приятелем на ім`я ОСОБА_7 на запрошення останнього в нього вдома по АДРЕСА_3 . Коли ОСОБА_7 сп`янів і заснув за столом, він таємно викрав зі столу мобільний телефон і пішов у своїх справах. Потім телефон продав, а гроші використав на власні потреби. Збитки завдані крадіжкою він відшкодував, викупив телефон і повернув потерпілій. В скоєному розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, просила кримінальне провадження розглядати за її відсутності, оскільки шкода завдана злочином їй відшкодована і претензій до обвинуваченого вона не має.

Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, оскільки учасники судового процесу не заперечували проти цього, встановивши правильність розуміння учасників судового провадження положень ст. 349 КПК України та не маючи сумніву в добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та вважає за можливе при розгляді кримінального провадження обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних щодо особи останнього.
Таким чином, з`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, тобто кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 185 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди потерпілій, що підтвердила ОСОБА_6 в поданій суду заяві.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, обставини які пом`якшують покарання та особу винного, який характеризується посередньо, не має постійного місця проживання та регулярних доходів.
Враховуючи обставини скоєння кримінального правопорушення, зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, не значний розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, суд приходить до переконання про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді арешту. Та вважає що таке покарання сприятиме досягненню мети виправлення і перевиховання та на думку суду, буде відповідати характеру вчинених дій, меті запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим так і іншими особами.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.
Питання процесуальних витрат - вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (три) місяці арешту.
Строк відбуття покарання відраховувати з часу прибуття до місця відбування покарання.
Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7А 2/16GB», sim-карта оператора стільникового зв`язку ТОВ «лайфселл», вважати повернутим власнику, потерпілій ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення експертизи в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому.

Суддя ОСОБА_1