Справа № 676/201/21
Номер провадження 1-кп/676/201/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження та інших учасників

судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання в залі суду в м. Кам`янці-Подільському у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 10 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019, по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:
13 січня 2021 року з Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області надійшли матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 10 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України. Зокрема, захисник зазначив, що в обвинувальному акті не зазначено потерпілого у кримінальному провадженні, а також не зазначено, кому саме було спричинено майнову шкоду, у зв`язку з чим не зрозуміло суть обвинувачення, що в свою чергу порушує право обвинуваченого на захист.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника.

Прокурор ОСОБА_3 та представник потерпілого ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання захисника, оскільки вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що його необхідно повернути прокурору, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є, окрім іншого, забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема, відноситься законність, що в силу ч.2 ст.9 КПК України передбачає обовязок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Крім того, у ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 24 жовтня 2003 року «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві», суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Вказаний принцип закріплений у пункті 3 (а) ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно й детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у п. 59 справи «Матточчіа проти Італії» (рішення від 25 липня 2000 року, заява №23969/94) зазначає, що пункт 3 (а) ст.6 Конвенції вказує на необхідність приділяти особливої уваги до повідомлення особи про обвинувачення; деталі злочину відіграють вирішальну роль у кримінальному процесі, тому що саме з моменту вручення обвинувального акту підозрюваний офіційно повідомляється про фактичні та юридичні підстави для його обвинувачення (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Камасінські проти Австрії» від 19 грудня 1989 року, серія А, №168, п.79). Обвинувачений має бути повідомлений негайно і детально про причину обвинувачення, тобто реальні факти проти нього, які становлять основу обвинувачення, та про характер обвинувачення, а саме правову кваліфікацію цих фактів. Суд нагадує, що в кримінальних справах вимога надання повної та докладної інформації стосовно обвинувачення проти підсудного є суттєвою передумовою для забезпечення справедливого провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року, заява №25444/94, п. 51-52).

З огляду на те, що обсяг детальної інформації, про яку йдеться у цьому положенні, змінюється залежно від конкретних обставин кожної справи, у будь-якому разі обвинуваченому має надаватися достатня інформація, необхідна для того, щоб повністю зрозуміти ступінь висунутого проти нього обвинувачення з метою підготовки належного захисту. У зв`язку з цим достатність інформації має оцінюватися згідно з пунктом 3 (b) ст.6 Конвенції, який надає кожному право на необхідний час та заходи щодо підготовки захисту, а також у контексті більш загального права на справедливе судове провадження, яке містить у собі пункт 1 ст.6 Конвенції (п.60 рішення у справі «Матточчіа проти Італії»).

Також, як вбачається з позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 24 листопада 2016 року у справі №5-328кс16, важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Проте, всупереч вищевказаним вимогам чинного законодавства України, конвенційним нормам та практиці Європейського суду з прав людини фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладено неповно та суперечливо, що призводить до порушення права обвинуваченого ОСОБА_5 бути негайно й детально проінформованим про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Так, викладаючи фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, сторона обвинувачення зазначила, що ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір на розтрату чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення третіх осіб, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, умисно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що сторож ОСОБА_7 не здійснює свої обов`язки нічного сторожа у вищевказаному навчальному закладі, оскільки перебувала за межами України, власноручно вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів бланків табелів обліку використання робочого часу працівників, типова форма яких затверджена Наказом Державного комітету статистики України «Про затвердження типових форм первинної облікової шкументації зі статистики праці» від 05.12.2008 №489, що є підставою для нарахування та виплати заробітної плати, за січень - лютий 2019 року, вересень 2019 року, березень - травень 2020 року, в яких зазначав в графі «Відмітки про явки та неявки за числами місяця (годин)», що підпорядкований йому нічний сторож ОСОБА_7 кожного робочого дня у періоди з 03.01.2019 по 19.02.2019, з 07.09.2019 по 28.09.2019, з 01.03.2020 по 20.05.2020, відпрацьовувала по 8 год., що не відповідало дійсності, та завіряв їх особистим підписом. В подальшому, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, з метою збагачення третіх осіб, надавав табелі обліку використання обліку використання робочого часу працівників бухгалтеру по заробітній платі Відділу освіти, культури, спорту та туризму Китайгородської сільської ради для нарахування ОСОБА_7 заробітної плати за робочі дні в період перебування останньої за кордоном, в результаті чого нічному сторожу ОСОБА_7 безпідставно було нараховано заробітну плату за періоди часу з 03.01.2019 по 19.02.2019 у сумі 7764,10 грн., з 07.09.2019 по 28.09.2019 у сумі 3460,96 грн., з 01.03.2020 по 20.05.2020 у сумі 14077,70 грн. Внаслідок вказаних дій, ОСОБА_5 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення третіх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинив розтрату місцевого бюджету Китайгородської сільської ради Хмельницької області на суму 25302,76 грн.

Поряд з цим, на переконання суду таке формулювання є неконкретним та незрозумілим, адже розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, передбачає незаконне, безповоротне та безоплатне витрачання винним чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало у його віданні, шляхом використання наданих повноважень всупереч інтересам служби, тобто всупереч тим завданням та цілям, для розв`язання і досягнення яких на особу покладено виконання функцій службової особи. Наслідком службової розтрати є зменшення майнових фондів власника в розмірі протиправно витраченого майна. Кримінальне правопорушення вважається закінченим з моменту вилучення чужого майна з володіння власника.

Натомість, всупереч прийнятому у теорії кримінального права і судовій практиці поняттю «розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем», викладаючи фактичні обставини кримінального правопорушення, стороною обвинувачення жодним чином не зазначено, чи була проведена окрім нарахування заробітної плати ОСОБА_7 ще й її виплата, а також яким чином і коли саме кошти були перераховані (виплачені) останній, тобто не зазначено, чи відбулося зменшення майнових фондів власника та чи було кримінальне правопорушення закінченим.

Також, зазначаючи про розтрату коштів місцевого бюджету Китайгородської сільської ради Хмельницької області на суму 25302,76 грн., стороною обвинувачення жодним чином не конкретизувала, хто є потерпілим у кримінальному провадженні, адже зазначаючи про те, що шкоду завдано бюджету сільської ради, стороною обвинувачення не враховано, що згідно із п.1 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України бюджет - це план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду, а відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Тобто, у кримінальному провадженні потерпілим не може бути визначено бюджет сільської ради.

Більш того, в порушення вимог п.3 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті взагалі не зазначено дані потерпілого, а лише викладені дані представника потерпілого.

Такими чином, на думку суду стороною обвинувачення не в повній мірі розкрито суть об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, тобто обвинувачення є незрозумілим та неконкретним, що безумовно порушує право на захист обвинуваченого та унеможливлює повний та усебічний судовий розгляд кримінального провадження в розумні строки, з урахуванням відсутності повноважень суду будь-яким чином вплинути на реалізацію права (а не виконання обов`язку) прокурора змінити обвинувачення в суді в порядку ст.338 КПК України.

Згідно з положеннями п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання захисника підлягає задоволенню, а обвинувальний акт у відповідності до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України необхідно повернути прокурору, оскільки направлений до суду обвинувальний акт складено прокурором з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст.314-315, 369-372,376 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Повернути прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 10 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Копію ухвали надіслати (вручити) сторонам обвинувачення та захисту.

Роз`яснити іншим учасникам судового провадження право на отримання в суді копії ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець - Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду
Хмельницької області ОСОБА_1