Справа № 138/1373/21
Провадження №11-сс/801/420/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі :прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
підозрюваного ОСОБА_7
та його захисника - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27 травня 2021 року, якою застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

26 травня 2021 року до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 .

Розглянувши клопотання, слідчий суддя відмовив у його задоволенні та застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього певних обов`язків.

Вважаючи, що ухвала слідчого судді є незаконною та застосований відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Апеляційну скаргу прокурор мотивує тим, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні трьох епізодів крадіжок та існують ризики, що він зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він не має стійких соціальних зв`язків; також є ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_7 за короткий проміжок часу вчинив три тяжких злочини, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, крім того ОСОБА_7 здебільшого веде бродяжницький спосіб життя. Таким чином, на думку прокурора, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не спроможні забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобіганню вищевказаним ризикам.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які заперечили проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, які відносяться до категорії тяжких, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, що на думку колегії суддів є вірним.

У практиці Європейського суду з прав людини визначено, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ( рішення «Ніколова проти Болгарії»).

Доказом на обґрунтування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду може бути фактичне переховування, а вчинення іншого кримінального правопорушення має бути підтверджене документами, довідками про те, що особа притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи непогашену судимість, тощо.

Однак, як встановлено у судовому засіданні слідчим суддею, ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким скарг на нього не надходило, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на виклики слідчого з`являвся, викрадені речі повернув добровільно.

Таким чином попри доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, а отже, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього певних обов`язків, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27 травня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та застосовано відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4