Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2331/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.05.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів Закарпатської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000169 від 15.04.2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, одруженого, з середньою освітою, громадянина України, українця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2021 року до Виноградівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками.

Ухвалою судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11.05.2021 року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пред`явленим обвинуваченням встановлено, що на початку лютого 2021 року ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Ракоці в смт. Вилок, Берегівського району, біля КПП «Вилок», придбав шляхом знайденого вогнепальну зброю - пістолет конструкції Макарова з 5 спорядженими патронами, і з того часу, незаконно, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, умисно переніс до місця свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 , де сховав у шкіряному кріслі вітальної кімнати і з того часу зберігав їх за місцем свого проживання.

В подальшому, 19 лютого 2021 року в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено предмет зовні схожий на пістолет, який згідно висновку експерта №СЕ-19/107-21/2017-БЛ від 10.03.2021 року є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю, 9-мм самозарядним пістолетом конструкції Макарова (ПМ), виробництва СРСР, призначений для стрільби пістолетними патронами центрального бою калібру 9x18мм, придатний для стрільби пістолетними патронами центрального бою калібру 9x18 мм та вилучено 5 патронів, які згідно вказаного висновку експерта є боєприпасами, пістолетними патронами центрального бою калібру 9x18мм, які призначені для стрільби з пістолетів конструкції Макарова (ПМ), конструкції Стечкіна (АПС), а також з РА- 63, Р-64, RK-59 та іншого відповідного калібру і придатні для стрільби.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбанні, носінні, зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування 07.05.2021 року між прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди сторони дійшли згоди щодо:

-формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації за ч.1 ст.263 КК України - "тобто придбанні, носінні, зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу";

-істотних для даного кримінального провадження обставин;

-беззастережного визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення;

-узгодженого покарання, яке повинен нести ОСОБА_4 , а саме: за ч.1 ст.263 КК України на три роки позбавлення волі; згідно ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк; згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на нього такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст.473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання. Таким чином, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, зокрема, право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 просять затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, вивчивши надані матеріали, заслухавши учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.3ст. 314КПК Україниу підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченомустаттями 468-475 цього Кодексу.

Відповідност. 468 КПК Українив кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України віднесене до категорії тяжких злочинів.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ч.1 ст.263 КК України, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання (щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину) та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Як роз`яснено у п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11.12.2015 року № 13, сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання та звільнення від його відбування з випробуванням (якщо домовленості щодо такого звільнення мали місце та сторони дійшли згоди). Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи: положення пунктів 1-2 ч. 1 ст. 65 КК, тобто 1) у межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК, та 2) відповідно до положень Загальної частини КК. Зокрема, у випадку, коли в санкції статті (санкції частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, не встановлено мінімальної межі покарання, сторони мають виходити із положень розділу X Загальної частини КК; ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК). За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статей 65, 75 КК мають право, використовуючи положення ст. 69 КК, узгоджувати: а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або б) інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин; в) не визначати додаткове покарання, передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК як обов`язкове, за винятком випадків, встановлених ч. 2 ст. 69 КК. Врахування означених вимог кримінального закону має бути відображено у змісті угоди, а узгоджена міра покарання повинна мати конкретний вираз. Суд також має враховувати, що чинні КК і КПК регулюють два різновиди звільнення від відбування покарання з випробуванням: 1) загальний - коли вимагається встановлення можливості виправлення засудженого без відбування покарання; 2) спеціальний - у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, для укладення якої з`ясування питань, визначених у ч. 1 ст. 75 КК, не є обов`язковим. У зв`язку з чим, якщо ж сторони узгодили покарання та досягли домовленості щодо звільнення підозрюваного/обвинуваченого від його відбування з випробуванням, відповідно до частин 2, 3 ст. 75 КК суд зобов`язаний прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди про примирення або визнання винуватості за наявності сукупності таких умов: 1) сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років; 2) узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) угода відповідає чинному законодавству та підстави для відмови в її затверджені визначені КПК (пункти 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК) відсутні. У випадку вчинення особою декількох кримінальних правопорушень сторони угоди попередньо мають узгодити (визначити) міру покарання за кожне вчинене суспільно небезпечне діяння, остаточну (сукупну) міру покарання і лише після цього звільнення її від відбування покарання з випробуванням. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого за ч.1 ст.368 КК України, тобто, прохання надати та одержати службовою особою неправомірної вимоги для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду будь - якої дії з використанням наданого їй службового становища, кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України: щире каяття, активне прийяння розкриттю злочину.

Обставини, визначеної ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави..

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні не обирався.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07.05.2021 року між прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні № 0000169 від 15.04.2021 року.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі на три роки. Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк засудженому обраховувати з моменту оголошення вироку.

На підставі ч. 3 ст. 76 КК України, здійснення нагляду за ОСОБА_4 , покласти на уповноважений орган з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

На підставі ст.100 КПК України, речові докази по справі (а.п.14-15)-нарізна вогнепальна зброя, 9 мм самозарядний пістолет конструкції Макарова (ПМ), виробництва СРСР та п`ять набоїв до пістолету- знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 на користь держави витрати за проведення судово-криміналістичної експертизи в сумі 1307 грн.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити сторонам наслідки невиконання угоди, визначені ст.476 КПК України, а саме: у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Крім того, умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1