СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/61/21
Провадження №1-кп/547/26/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 року смт Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
потерпіла ОСОБА_4 ,
представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 ,
обвинувачена ОСОБА_6 ,
провівши в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області судове засідання у кримінальному провадженні № 0000001, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань 02.01.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вереміївка Семенівського району Полтавської області, українки, громадянки України, паспорт НОМЕР_1 виданий Семенівським РС УДМС України в Полтавській області від 14.03.2013 року, освіта неповна середня, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої без реєстрації: АДРЕСА_2 , у силу ст. 89 КК України раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
29 січня 2021 року до Семенівського районного суду Полтавської області від начальника Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадження №0000001, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 02.01.2021 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
Відповідно до обвинувального акту, 01.01.2021 приблизно о 21:00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля нежилого господарства ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, маючи прямий умисел спрямований на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, скориставшись тим, що її ніхто не бачить, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання за допомогою сірників підпалила дві скирти із луговим сіном у кількості 680 тюків, загальною вагою 17 тон, вартістю 2400 грн. за 1 тону, внаслідок чого воно повністю знищилось (згоріло).
Після цього, ОСОБА_6 покинуламісце вчинення кримінального правопорушення, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 40800 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в умисному знищенні чужого майна, вчинене шляхом підпалу, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 194 КК України визнала повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, вказала, що дійсно підпалила сіно ОСОБА_4 , однак шкодує про свій вчинок, завдану шкоду обіцяє відшкодувати потерпілій, зробила для себе належні висновки.
Показання обвинуваченої є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин злочину, добровільності та істинності іі позиції.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину визнала повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням письмових документів, які характеризують особу обвинуваченої.
За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а саме в умисному пошкодженні чужого майна шляхом підпалу, за що обвинувачена ОСОБА_6 підлягає покаранню.
Санкція ч. 2 ст. 194 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.
При призначенні покарання також суд враховує особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка повністю визнала свою винуватість, в силу ст. 89 КК України раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря - нарколога чи психіатра не перебуває, є матір`ю двох неповнолітніх дітей: доньки ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина, ІНФОРМАЦІЯ_3 , які на даний час перебувають в інтернатному закладі.
Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до досудової доповіді провідного інспектора Семенівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_7 від 16.02.2021, зазначено , що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення відповідно до результатів оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, що виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).
Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінального процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у межах, визначених санкцією ч. 2 ст. 194 КК України. Водночас суд вважає за можливе застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_6 ст. 75 КК України, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Суд також покладає на обвинувачену ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть виправленню обвинуваченої.
На переконання суду таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не матиме наслідком порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Також 12.03.2021 року представником потерпілої ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 40800,00 грн., шляхом підпалу двох скирт із луговим сіном у кількості 680 тюків, загальною вагою 17 тон, вартістю 2400,00 грн. за 1 тону, внаслідок чого воно повністю знищилось (згоріло).
Розглядаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 , суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Приписами ст. 1177 ЦК України, визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.
Відповідно до довідки Веселоподільської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України від 21.01.2021 за № 28-13, вартість 1 тонни лугового сіна укосу 2020 року станом на січень 2021 року становить 2400,00 грн.
Згідно обвинувального акту обвинувачена ОСОБА_6 , шляхом підпалу спалила дві скирти із луговим сіном у кількості 680 тюків, загальною вагою 17 тон, вартістю 2400,00 грн. за 1 тону, внаслідок чого воно повністю знищилось (згоріло), тобто загальна матеріальна шкода становить 40800,00 грн.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що потерпілою ОСОБА_4 доведено, що їй була спричинена матеріальна шкода у розмірі 40800,00 грн.
Відповідно до ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для за проведення судової пожежно-технічної експертизи згідно довідки Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру в сумі 1471,05 грн (одна тисяча сімдесят одна гривня п`ять копійок).
Речові докази - відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 337, 349, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України та призначити їй покарання у виді 4 х (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2-річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітньої та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судової пожежно-технічної експертизи в сумі 1471,05 грн (одна тисяча сімдесят одна гривня п`ять копійок).
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в розмірі 40800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок).
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Семенівський районний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1