Провадження № 1-кс/947/7478/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.06.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000927 від 03.06.2020, ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, досудовим слідством встановлено, що у період часу з початку 2020 року, більш точний час під час досудового слідства встановити не виявилося можливим, по 03.06.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реалізуючи єдиний протиправний умисел, спрямований на незаконне збагачення, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, із корисливих мотивів, за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , попередньо розподілили між собою ролі та займалися сутенерством, вчиняючи дії по забезпеченню заняття проституцією невстановлених на теперішній час повій, у квартирі що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , при наступних обставинах.

ОСОБА_5 , згідно визначеної для себе ролі, виконувала функції «керівника» - здійснювала підбір приміщень, зручних для організації місць розпусти та забезпечувала їх функціонування, яке полягало у сплаті орендної плати за користування приміщеннями, наданні рекламних оголошень у мережі Інтернет, здійснювала підбір жінок із привабливою зовнішністю, які надавали добровільну згоду на зайняття проституцією, приймала замовлення від клієнтів та супроводжувала повію на адресу замовника, контролювала її поведінку та час проведений із клієнтом, отримувала грошові кошти за надані повією послуги інтимного характеру.

ОСОБА_6 , яка згідно відведеної ролі, виконувала функції «адміністратора» салону інтимних послуг, які полягали у наданні рекламних оголошень про надання сексуальних послуг повіями у мережі Інтернет на сайті xxxodessa.com, прийманні замовлень від клієнтів, підборі повій та проведення із зацікавленими особами співбесіди, під час якої розповідала про умови «роботи», які були визначені ОСОБА_5 , обговорювала прибуток, від вартості наданих послуг інтимного характеру та інші обставини пов`язані з наданням сексуальних послуг.

У свою чергу, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виконували функцію «водіів» (помічників), шляхом забезпечення транспортом та здійснення доставлення повії до замовника, відвернення від насильства чи обману з боку клієнта, контролювали час проведений повією з клієнтом та отримання грошей, за надані нею послуги сексуального характеру, які в розподіляли зазначені кошти між усіма учасниками злочинної діяльності.

Таким чином, з метою забезпечення зайняття проституцією інших осіб та отримання від цього прибутків, учасники злочинної діяльності відповідно до заздалегідь розподілених ролей стали на шлях її реалізації.

Так, починаючи з початку 2020 року, більш точний час під час досудового слідства встановити не виявилося можливим, за оголошенням із пропозицією роботи, під якою заздалегідь малося на увазі заняття проституцією, розміщеними ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в мережі Інтернет, зателефонували невстановлені на теперішній час повії, яким у розмові ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили, що для них є пропозиція високооплачуваної роботи, яка полягала у надані сексуальних послуг за грошову винагороду та запрошено їх на співбесіду. Після чого невстановлені на теперішній час повії прибули на співбесіду в приміщення місця розпусти, де їх зустріли ОСОБА_5 та ОСОБА_9 які, діючи за попередньою змовою під час спілкування із повіями домовилася про зайняття останніми наданням сексуальних послуг за грошову винагороду, тобто проституцією, під їх сутенерством.

У подальшому о 20 годині 45 хвилин 03.06.2021 безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення в порядку ст..208 КПК України, за адресою: м. Одеса, вул. Ольгіївська, 25, було затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час затримання якої відповідно до вимог ч. 3 ст.208, ч. 7 ст.223, ст.236 КПК України було проведено особистий обшук, в ході якого виявлено та вилучено: Посвідчення водія серія та номер НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; Мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 9, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 .

Зважаючи на те, що вказаний мобільний телефон можу містити в собі інформацію щодо вчинення вказаною особою кримінальних правопорушень за підозрою у скоєнні яких його було затримано, у зв`язку з чим вказаний телефон потребує детального огляду та аналізу інформації наявною на ньому, вказані обставини стали підставою для визнання вказаних речей речовими доказами в порядку ст. 98 КПК України.

До суду надійшла заява про розгляд клопотання у відсутність слідчого, в якій він також зазначив, що власник майна повідомлений про дату та час розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Відповідно до матеріалів клопотання, постановою слідчого від 04.06.2021 року вищевказані речі та предмети визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000927 від 03.06.2020, ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на:

-Посвідчення водія серія та номер НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-Мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 9, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 .

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1