Справа № 713/2255/20
Провадження №1-кп/713/42/21
Вирок
Іменем України

15.04.2021 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вижниця кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000036 від 13.08.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, є особою з інвалідністю 2-ї групи, громадянина України, не одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, з участю сторін кримінального провадження: обвинувачення потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представників потерпілих адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_8 , захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 09.07.2020 року близько 19:00 год. перебуваючи на території свого господарства в с.Чорногузи, Вижницького району Чернівецької області, побачивши ОСОБА_10 , з надуманих мотивів на ґрунті не приязних відносин вступив в словесну суперечку, переслідуючи раптово виниклий умисел направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, під час раптово виниклої сварки, несподівано, умисно та протиправно наніс декілька ударів (не менше десяти) руками та ногами, по різним частинам тіла ОСОБА_10 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді: садна: по задній поверхні грудної клітки зліва в низу; в ділянці лівого стегна, які згідно висновку судово-медичного експерта № 777 мд від 21.09.2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_3 , 09.07.2020 року близько 19:10 год. перебуваючи на території свого господарства в с.Чорногузи, Вижницького району Чернівецької області, побачивши ОСОБА_5 , з надуманих мотивів на ґрунті не приязних відносин вступив в словесну суперечку, переслідуючи раптово виниклий умисел направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, під час раптово виниклої сварки, несподівано, умисно та протиправно наніс декілька ударів (не менше десяти) руками та ногами, по різним частинам тіла ОСОБА_5 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді: синець з саднами в ділянці лівого стегна; які згідно висновку судово-медичного експерта №731 мд від 19.08.2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину не визнав, зазначив, що 09.07.2020 року біля 18.00-19.00 год. пішов у сад, накосити кролям трави. На своєму городі побачив ОСОБА_10 та те, що паркан розібрано. Поцікавився у ОСОБА_10 чому він перебуває на його городі, на що ОСОБА_10 сказав, що прийшов забрати драбину. Він повідомив ОСОБА_10 , що викликає працівників поліції та забирає драбину як доказ. ОСОБА_10 почав кричати, на його крик прийшла ОСОБА_5 , яка також почала кричати. Він взяв драбину та почав нести до свого господарства. ОСОБА_10 вчепився в драбину та почав тягнути її, від чого впав. Вставши, взяв драбину і разом з ОСОБА_11 пішов додому. Він зателефонував у поліцію. ОСОБА_10 та ОСОБА_5 почувши, що він телефонує в поліцію, викликали перші працівників поліції. ОСОБА_10 та ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не наносив. Зазначив, що ОСОБА_10 та ОСОБА_5 постійно вчиняє суперечки. Просить виправдати. Цивільний позов ОСОБА_10 та цивільний позов ОСОБА_5 не визнає.

Потерпілий ОСОБА_10 показав, що 09 липня 2020 року приїхала його внучка ОСОБА_12 , допомогти по господарству. Взяла драбину для того щоб обірвати вишні. З його земельною ділянкою межує земельна ділянка ОСОБА_3 , огорожі між ними немає, однак з його сторони закрив, щоб кури не тікали. Ввечері близько 19-00 год. - 20-00 год. вийшов та побачив, що внучка залишила драбину на земельній ділянці ОСОБА_3 . Для того щоб забрати драбину, зайшов на земельну ділянку ОСОБА_3 , останній косив траву на ділянці. ОСОБА_3 сказав куди береш драбину, вона на моїй території. Підійшов та почав наносити удари, від яких він впав, після чого ОСОБА_3 продовжував наносити удари ногами по всіх частинах тіла та по ногах. ОСОБА_3 бив кулаками по голові, грудях та животі, наніс близько десяти ударів. Від отриманих ударів почав кричати, це почула дружина ОСОБА_5 та побігла до нього. ОСОБА_3 підбіг до дружини і почав її бити, ОСОБА_5 впала, а ОСОБА_3 наносив удари. В цей час він почав вставати, а ОСОБА_3 побачивши це, повернувся до нього та почав наносити удари по грудях, від яких він впав. Матір ОСОБА_3 побачила дану ситуацію та крикнула щоб ОСОБА_3 перестав їм наносити побої. Разом з дружиною пішли до будинку та зателефонували онуці та попросили її викликати поліцію. Коли приїхали працівники поліції, то почали відбирати пояснення та сказали, що не потрібно іти на медичну експертизу, бо потрібно їхати в м.Чернівці. Наступного ранку попросив онуку щоб відвезла у лікарню, де зняли побої. До цього часу він себе погано почуває, з лівої сторони болить нирка. Зазначив, що у судового експерта в м.Чернівці не був. Цивільний позов підтримує, просить задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_5 показала, що 09.07.2020 року у вечірній час почула шум та крик чоловіка ОСОБА_10 . Зайшла на територію ОСОБА_3 та побачила, що останній наносить удари ногами ОСОБА_10 , який лежав на землі, близько восьми ударів. Вона крикнула, щоб він залишив чоловіка і в цей час ОСОБА_3 підбіг до неї, схопив за одяг та наніс удар в ліве стегно, від якого вона впала, після чого ще наносив удари, близько десяти. Коли побачив, що ОСОБА_10 підводиться, то підійшов до нього та почав наносити удари. Вказану ситуацію побачила матір ОСОБА_3 , яка сказала, щоб він перестав їх бити. Після чого вони пішли до будинку та зателефонували до онуки. Коли приїхала ОСОБА_12 , відразу зателефонувала в поліцію. Приїхали працівники поліції, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які їх вмовляли не їхати до експерта для зняття побоїв, мотивуючи тим, що дана справа затягнеться. Склали документи та сказали підписати. Наступного дня приїхала онука та відвезла їх у лікарню, де їм зняли побої та призначили лікування. У судового експерта в м.Чернівці не була. Цивільний позов підтримує, просить задовольнити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що 09.07.2020 року разом з чоловіком приїхали до бабусі ОСОБА_5 та дідуся ОСОБА_10 . Поки її чоловік косив траву, вона побачила, що на гілці вишні, яка спадала на земельну ділянку дідуся є плоди та вирішила їх обірвати, друга гілка була зверху шиферу. Перегородка між земельними ділянками була перекрита шифером. Взяла драбину та пішла обривати вишні. Після того, як обірвала вишні, разом з чоловіком поїхали додому. На земельній ділянці ОСОБА_3 забула забрати драбину. Через деякий час зателефонувала бабуся та сказала, що ОСОБА_3 їх побив. Відразу повернулась до дідуся та бабусі та викликала поліцію. Коли приїхала, то побачила, що у ОСОБА_10 розбита верхня губа, синці біля поперекового відділу стегна. У ОСОБА_5 на лівому стегні було почервоніння, вона скаржилась на біль. ОСОБА_10 та ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень не могли встати з ліжка для того щоб поїхати у лікарню і вони домовились, що вона їх відвезе у лікарню вранці.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Суд безпосередньо дослідив надані стороною обвинувачення письмові докази, зокрема:

- витяг з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000036 від 13.08.2020 року;

- витяг з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000037 від 13.08.2020 року;

- постанова прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_8 від 16 листопада 2020 року про об`єднання матеріалів досудових розслідувань з даних якої вбачається, що матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000036, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України та матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000037 за ознаками кримінального проступку, ст.185 ч.2 КК України, об`єднано в одне провадження та визначено основним номером №0000036;

- постанова прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_8 від 12 квітня 2021 року про виправлення описки у постанові про об`єднання матеріалів кримінального провадження з даних якої вбачається наступне: викласти частину 1 резолютивної частини постанови (стор. 2 після слова постановив) в такій редакції: «матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000036, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України та матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000037 за ознаками кримінального проступку, ст.125 ч.1 КК України, об`єднано в одне провадження та визначено основним номером №0000036;

- заява ОСОБА_5 від 10.08.2020 року про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності з приводу нанесення тілесних ушкоджень 09.07.2020 року;

- заява ОСОБА_10 від 10.08.2020 року про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності з приводу нанесення тілесних ушкоджень 09.07.2020 року;

- постанова про призначення судово-медичної експертизи від 17.07.2020 року з даних якої вбачається, що начальник сектору дізнання Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_15 призначив судово-медичну експертизу ОСОБА_10 , проведення якої доручив експерту Чернівецького обласного бюро судово-медичних експертиз. Для проведення судово-медичної експертизи направлено медичну картку амбулаторного хворого Вижницької ЦРЛ на ім`я ОСОБА_10 та протокол допиту в якості потерпілого;

- супровідний лист дізнавача Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_16 адресованого директору КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» №5080/123/48/03-20 від 18 серпня 2020 року згідно якого дізнавачем 18 серпня 2020 року направлено постанову про призначення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №0000036. Додаток: постанова на одному аркуші; протокол допиту потерпілого на двох аркушах; медична карта амбулаторного хворого Вижницької ЦРЛ заведена на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- постанова про призначення судово-медичної експертизи від 17.07.2020 року з даних якої вбачається, що начальник сектору дізнання Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_15 призначив судово-медичну експертизу ОСОБА_5 , проведення якої доручив експерту Чернівецького обласного бюро судово-медичних експертиз. Для проведення судово-медичної експертизи направлено медичну картку амбулаторного хворого Вижницької ЦРЛ на ім`я ОСОБА_5 та протокол допиту в якості потерпілої;

- супровідний лист дізнавача Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_16 адресованого директору КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» №5079/123/48/03-20 від 18 серпня 2020 року згідно якого дізнавачем 18 серпня 2020 року направлено постанову про призначення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №0000037. Додаток: постанова на одному аркуші; протокол допиту потерпілого на двох аркушах; медична карта амбулаторного хворого Вижницької ЦРЛ заведена на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Отримано експертом 19.08.2020 року;

- висновок експерта №777 мд від 21.09.2020 року з даних якого вбачається, що на підставі проведеної експертизи (по медичних документах) ОСОБА_10 надано наступні висновки: ОСОБА_10 звертався в КНП "Центр первинної медичної допомоги" з 10.07.2020 року по 21.08.2020 року, де йому було виставлено діагноз: Забій лівої половини грудної клітки. Больовий синдром. Забій лівого стегна. Супутній діагноз: ІХС. Дифузний кардіосклероз. ГХ II, ст.ІІ. СН II А. ФК ІІІ. ДГПЗ II. Хронічна затримка сечі. Сечокам`яна хвороба. ЦА. ДЕ II. Астено-невротичний стан. ТДР. При проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_10 виявлено наступні тілесні ушкодження: Садна: по задній поверхні грудної клітки зліва в низу; в ділянці лівого стегна. Вищевказані тілесні ушкодження виникли в результаті не менш як двохкратної травмуючої дії твердих тупих предметів, можливо внаслідок нанесення ударів кулаками рук та ногами, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Не виключається можливість виникнення даних тілесних ушкоджень за обставин на які вказує підекспертний у протоколі допиту потерпілого. Враховуючи характер, кількість та локалізацію вищевказаних тілесних ушкоджень, є малоймовірним їх виникнення в своїй сукупності внаслідок падіння з положення стоячи. Дані тілесні ушкодження знаходяться в межах досяжності власних рук підекспертного;

- висновок експерта №731 мд від 19.08.2020 року з даних якого вбачається, що на підставі проведеної експертизи (по медичних документах) ОСОБА_5 надано наступні висновки: Згідно наданих медичних документів у ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження: Синець з саднами в ділянці лівого стегна. Вищевказані тілесні ушкодження виникли в результаті не менше як двократної травмуючої дії твердих тупих предметів, можливо частинам тіла людини (кулаками рук, взутими ногами) по строку та обставинам можуть відповідати вказаному в фабулі постанови та протоколі допиту підекспертної і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Беручи до уваги кількість, характер та локалізацію вище вказаних тілесних ушкоджень, є малоймовірним їх виникнення внаслідок падіння з положення стоячи із прискоренням чи без такого, із подальшим ударянням об тверду поверхню (каміння, землю). Всі вище вказані тілесні ушкодження знаходяться в межах досяжності власних рук;

- протокол проведення слідчого експерименту від 24 вересня 2020 року за участю потерпілого ОСОБА_10 з даних якого вбачається, що інспектор дізнання Вижницького ВП ОСОБА_18 проведено слідчий експеримент та встановлено що 9 липня 2020 року на ґрунті неприязних відносин сусід ОСОБА_3 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 . Як пояснив потерпілий ОСОБА_19 наносив йому хаотично удари кулаками рук по обличчю, по тулубу та по лівій стороні стегна, кількість ударів була більше ніж 10. Також ОСОБА_3 наносив удари ногами коли потерпілий впав та знаходився на землі. Слідчим експериментом встановлено факт нанесення тілесних ушкоджень, характер їх нанесення, а також встановлено свідка який бачив дану подію ОСОБА_5 ;

- протокол проведення слідчого експерименту від 24 вересня 2020 року за участю потерпілої ОСОБА_5 з даних якого вбачається, що інспектор дізнання Вижницького ВП ОСОБА_18 проведено слідчий експеримент та встановлено що 9 липня 2020 року на ґрунті неприязних відносин після побиття ОСОБА_10 , сусід ОСОБА_3 почав наносити удари ОСОБА_5 , шарпав за верхній одяг в області грудей, бив ногами по ногах, а коли остання впала то по лівій стороні наніс ряд ударів ногами. Бив хаотично, кількість ударів була приблизно більше ніж десять. Слідчим експериментом встановлено факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , а також встановлено свідка який бачив дану подію ОСОБА_10 .

Вказані документи суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено.

Щодо невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, суд вважає, що даним посиланням в цій частині необхідно дати критичну оцінку, розцінивши їх як обрану лінію та метод захисту та самозахисту, з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, оскільки судом достовірно встановлено на підставі дослідження наданих стороною обвинувачення кримінального провадження кожного доказу окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України.

Щодо клопотання ОСОБА_3 та посилання захисника на відсутність у сторони обвинувачення належних та допустимих доказів вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, та визнання доказів неналежними, а саме:

висновку експерта №731 мд від 19.08.2020 року, складеного судово-медичним експертом ОСОБА_20 з підстав проведення судово-медичної експертизи без призначення її органом досудового розслідування, оскільки у вступній частині висновку експерта значиться, що судово-медична експертиза проведена на підставі постанови Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області начальника СД ОСОБА_15 від 17.07.2020 року за №ЄРДР0000037 в якій судово-медична експертиза щодо визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень щодо потерпілої ОСОБА_5 посадовою особою органу дізнання не призначалась і правова підстава для її проведення відсутня;

збирання експертом матеріалів для проведення судово-медичної експертизи, оскільки дізнавачем направлено картку амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_17 , а експертом було досліджено медичну картку амбулаторного хворого ОСОБА_5 ;

висновку експерта №777 мд від 21.09.2020 року, складеного судово-медичним експертом ОСОБА_21 з підстав внесення змін та виправлень до медичної документації під час проведення експертизи, оскільки лікар судово-медичний експерт отримавши документацію про призначення експертизи виявив її недоліки, надав відповідну інформацію органу дізнання та вказівки для виправлення, що вказує на упереджене ставлення та готування матеріалів для проведення експертного дослідження;

проведення експертизи щодо невстановленої особи, оскільки в порушення п.4.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (Наказ МОЗ №6 від 17.01.95 року) експертом не встановлено обстежуваного за паспортом чи іншим документом, що його замінює, в зв`язку з чим існує сумнів щодо особи, тілесні ушкодження якої були досліджені;

посилання на висновки іншого спеціаліста, оскільки експерт при дослідженні картки хворого ОСОБА_10 посилається на висновки хірурга, яким був оглянутий ОСОБА_10 , без зазначення прізвища, ім`я та по батькові хірурга, місце роботи, стаж тощо;

відсутності експертних досліджень, оскільки експертом в дослідницькій частині переписано відомості з амбулаторної картки хворого ОСОБА_10 та протоколу допиту останнього в якості потерпілого, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч.1 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1-4,7 ст.101 КПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність. Запитання, які ставляться експертові, та його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Висновок експерта надається в письмовій формі, але кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку.

Відповідно до ч.2 ст.102 КПК України, у висновку експерта обов`язково повинно бути зазначено, що його попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Експертиза №731 мд від 19.08.2020 року та експертиза№777 мд від 21.09.2020 року а проведена експертами у передбачений законом спосіб, а саме: на підставі відповідної постанови начальника СД Вижницького ВП ОСОБА_15 , експерти попереджались про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причини від виконання покладених на нього обов`язків.

Сумніви сторони захисту щодо наявності тілесних ушкоджень та їх тяжкості, які встановлені у потерпілих, а також проведення експертиз щодо невстановлених осіб, є лише припущенням і нічим не підтверджені, дані висновки обвинуваченим та захисником не спростовані жодним чином.

Щодо посилань захисника на визнання неналежними та недопустимими доказами висновків експертів з підстав призначення їх дізнавачем постановами від 17 липня 2020 року, тобто до внесення відомостей в ЄРДР, невірно зазначено по-батькові потерпілої, суд вважає, що дані обставини не можуть бути законною підставою для визнання доказів неналежними та недопустимими, оскільки з досліджених доказів вбачається, що має місце очевидна описка. З вказаних постанов вбачається, що дізнавач розглянув матеріали кримінальних проваджень внесених в ЄРДР за №0000036 від 13.08.2020 року та за №0000037 від 13.08.2020 року в описовій частині постанови дізнавачем вказано, що ОСОБА_10 та ОСОБА_5 та ОСОБА_17 звернулись до Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області 12 серпня 2020 року. Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що відомості до ЄРДР згідно заяв потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_5 було внесено 13.08.2020 року.

Згідно супровідних листів дізнавача Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_16 адресованого директору КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» №5080/123/48/03-20 та №5079/123/48/03-20 вбачається, що постанови про призначення судово-медичних експертиз відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_17 скеровано 18 серпня 2020 року. Анкетні дані потерпілої ОСОБА_5 співпадають з анкетними даними ОСОБА_17 .

Стороною захисту не заявлялось клопотання про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку та дізнавача.

Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

Зазначені висновки експертів, суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено.

Крім того суд прийшов до висновку, що в основу вироку необхідно покласти покази потерпілих та свідка обвинувачення, висновки судово-медичних експертиз, оскільки вони є правдивими, перевірені в судовому засіданні та узгоджуються між собою, а тому підстав сумніватися в їх істинності та правдивості немає.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого, необхідно кваліфікувати, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, при призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальне правопорушення є проступком.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно вимог ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно вимог ст.67 ч.1 п.6, ч.2 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, враховуючи дані про особу обвинуваченого є особою з інвалідністю другої групи, а також вимоги та обмеження ст.ст.50, ст.56 ч.3, ст.57 ч.2 КК України суд приходить до висновку, що відносно обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді штрафу.

Таке визначене покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, та буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

15 січня 2021 року потерпілим ОСОБА_10 , як цивільним позивачем подано позов про відшкодування моральної шкоди до ОСОБА_3 , як цивільного відповідача.

В цивільному позові ОСОБА_10 зазначає, що 09.07.2020 року близько 19-00 год. обвинувачений ОСОБА_3 умисно спричинив йому легкі тілесні ушкодження при обставинах викладених в обвинувальному акті. Протиправними, умисними діями обвинувачений спричинив йому моральну шкоду, яка полягає в наступному: фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у зв`язку з протиправною поведінкою щодо себе; душевних стражданнях, яких зазнав і зазнає досі через те, що ОСОБА_3 до цього часу не попросив у нього вибачення; у зв`язку з тим, що до цього часу боїться, що подібне може повторитись і його може безпідставно побити ОСОБА_3 ; тривалий період часу перебував у шоковому стані, адже його було безпідставно побито; у результаті його побиття у нього погіршилось самопочуття, настрій, погіршився апетит, не може вночі спати; принижено його честь та гідність; його родина дуже переживала; інших моральних стражданнях.

Просить стягнути з ОСОБА_3 завдану моральну шкоду в розмірі 50000,00 гривень.

15 січня 2021 року потерпілою ОСОБА_5 , як цивільним позивачем подано позов про відшкодування моральної шкоди до ОСОБА_3 , як цивільного відповідача.

В цивільному позові ОСОБА_5 що 09.07.2020 року близько 19-00 год. обвинувачений ОСОБА_3 умисно спричинив їй легкі тілесні ушкодження при обставинах викладених в обвинувальному акті. Протиправними, умисними діями обвинувачений спричинив їй моральну шкоду, яка полягає в наступному фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у зв`язку з протиправною поведінкою щодо себе; душевних стражданнях, яких зазнала і зазнає досі через те, що ОСОБА_3 до цього часу не попросив у неї вибачення; у зв`язку з тим, що до цього часу боїться, що подібне може повторитись і її може безпідставно побити ОСОБА_3 ; тривалий період часу перебувала у шоковому стані, адже її було безпідставно побито; у результаті її побиття у неї погіршилось самопочуття, настрій, погіршився апетит, не може вночі спати; принижено її честь та гідність; її родина дуже переживала; інших моральних стражданнях.

Просить стягнути з ОСОБА_3 завдану моральну шкоду в розмірі 50000,00 гривень.

Суд, заслухавши думку цивільних позивачів ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , представників цивільних позивачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які позовні вимоги підтримали, думку цивільного відповідача ОСОБА_3 , представника цивільного відповідача ОСОБА_9 , давши належну оцінку зібраним доказам з точки зору їх належності та допустимості, дійшов переконливого висновку, що цивільний позов ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягає частковому задоволенню.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема, до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода може полягати як у фізичному болю та стражданнях, так і у душевних переживаннях, які фізична особа зазнала внаслідок протиправної поведінки відносно неї.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Аналізуючи фактичні обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України.

Вирішуючи питання щодо розміру завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд бере до уваги тривалість моральних страждань і переживань потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , оскільки останнім обвинувачений спричинив легкі тілесні ушкодження, що призвело до істотних змін у їх житті та негативно позначилося на їх моральному та психологічному стані, а також те, що потерпілі є особами похилого віку.

Отже, беручи до уваги конкретні обставини провадження, наслідки, що наступили, характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, яких зазнали потерпілі, їх тривалість, та зважаючи на обставини, за яких було заподіяно моральну шкоду, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_10 в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, з відповідача ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь потерпілого ОСОБА_10 7000,00 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, з відповідача ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь потерпілої ОСОБА_5 7000,00 грн. моральної шкоди.

Визначаючи саме такий розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю, а тому на підставі ст.1167 ЦК України така шкода підлягає відшкодуванню і з урахуванням наведених норм права та встановлених судом обставин справи. Ця сума, враховуючи особу обвинуваченого, його стан здоров`я, матеріальний стан і характер дій, на думку суду, відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно заниженою, завищеною чи надмірною.

При визначенні суми моральної шкоди, суд також керується постановою ВП ВС від 15.12.2020 року у справі №752/17832/14-ц, у якій було висловлено правову позицію, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід не застосовувався.

Керуючись ст.ст.368, 369-371, 374, 376 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України та призначити покарання у виді у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850,00 (Вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Цивільний позов ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого та жителя АДРЕСА_3 , моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 7000,00 (Сім тисяч) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрованої та жительки АДРЕСА_3 , моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 7000,00 (Сім тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений в Чернівецький апеляційний суд через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, потерпілим, представникам потерпілих.

Суддя: ОСОБА_1