Код суду 233 Справа № 233/2053/21
Вирок
Іменем України
08 червня 2021 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-28 листопада 2007 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений 07.04.2009 відповідно до ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30.03.2009 умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 3 дні,
-1 липня 2011 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнений 21.08.2013 відповідно до ухвали Кіровського районного суду м. Донецька від 13.08.2013 умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 8 днів,
-23 січня 2014 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 121, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 , маючі незняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, в тому числі за скоєння злочинів, передбачених ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та знову скоїв злочин за наступних обставин.
07 квітня 2021 року о 17 годині 28 хвилин, ОСОБА_4 , прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в робочий час щоб купити продукти харчування. Пройшов до приміщення торгівельного залу магазину, де в той час перебувала продавчиня ОСОБА_6 , яка проводила прибирання підлоги торгівельного залу, неодноразово залишаючи його, виходячи до суміжного приміщення. ОСОБА_4 , чекаючи, доки продавчиня ОСОБА_6 закінчить прибирання, стоячи біля торгівельного прилавку, побачив належне ОСОБА_6 майно: мобільний телефон торгової марки «Ulefone» моделі «S9 Pro», imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 , c/н НОМЕР_3 , з карткою пам`яті виробника «Apacer» Class 10 ємністю 32 GB, яке вона перед прибиранням залишила без нагляду на торгівельному прилавку. В цей час у ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення зазначеного майна. Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 07 квітня 2021 року о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні торгівельного залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, з торгівельного прилавку викрав належний ОСОБА_6 , мобільний телефон торгової марки «Ulefone» моделі «S9 Pro», imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 , c/н НОМЕР_3 , ринковою вартістю 1056,17 грн, з карткою пам`яті виробника «Apacer» Class 10 ємністю 32 GB, ринковою вартістю 116,67 грн., після чого утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1172,84 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому правопорушення. Пояснив, що 07 квітня 2021 року після 16.00 зайшов до магазину «Альбіна» за продуктами харчування. Продавець мила підлогу то в одній кімнаті, то в іншій. Він побачив телефон на прилавку. Доки її не було він взяв телефон з прилавку та поклав до кишені. Продавець з`явилась, він купив продукти харчування і пішов додому. Вимкнув вкрадений телефон. Вранці поміняв карту на телефоні та пішов на роботу з ним. Так він користувався вкраденим телефоном декілька днів поки працівники поліції не прийшли до нього за цим телефоном.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду кримінального провадження повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.
Оскільки обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпіла, яка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочинів, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та частково дослідивши матеріали кримінального провадження, у тому числі ті, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує приписи статей 50, 65 КК України, зі змісту яких випливає, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Обставиною, яка пом`якшує покарання суд, відповідно до положень ст. 66 КК України визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
Разом з цим, суд приймає до уваги досудову доповідь органу пробації від 3 червня 2021 року, згідно з якої орган пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінює як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінується як високий. Орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).
Також при призначенні обвинуваченому покарання судом враховується думка потерпілої, яка на адресу суду надала заяву в якій просила призначити покарання на розсуд суду.
Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».
Крім того, необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
За таких обставин, судом враховано, що ОСОБА_4 критично ставиться до скоєного, має постійне місце проживання, раніше судимий, в тому числі за злочини проти власності,на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, на диспансерному обліку у протитуберкульозному диспансері не знаходиться, за місцем проживання характеризується посередньо, працездатний, але офіційно не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків не має, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів, висновок досудової доповіді, а також те, що вчинені ним кримінальне правопорушення віднесене до нетяжкого злочину, суд вважає за необхідне визначити йому міру покарання у виді арешту на мінімальний строк передбачений санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, і не знаходить підстав для застосування більш суворого виду покарання.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Витрати, пов`язані з проведенням експертизи, що складають 1307,60 грн. на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 363-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати у кримінальному провадженні пов`язані із проведенням по справі судово-товарознавчої експертизи на користь держави у сумі 1307,60 грн
- копію гарантійного талону, що містить відомості щодо дати, місця придбання, вартості належного ОСОБА_6 майна: мобільний телефон торгової марки «Ulefone» моделі «S9 Pro», imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 ,c/н НОМЕР_3 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- три відео файли від 07.04.2021, з камер відео спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що містять відомості щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, які скопійовані на оптичний диск DVD-R 16X MAXIMUS 4.7 GB зберігати в матеріалах кримінального провадження,
- мобільний телефон торгової марки «Ulefone» моделі «S9 Pro», imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 , c/н НОМЕР_3 з карткою пам`яті виробника «Apacer» Class 10 ємністю 32 GB, який повернутий потерпілій для зберігання під розписку, повернути потерпілій за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1