Справа № 185/1412/21
Провадження № 1-кп/185/341/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2021 року м.Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровська область, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, працюючого гірничим майстром ШУ «Західнодонбаська», маючого на утриманні одну неповнолітню дитину дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -
ОСОБА_5 , 01 січня 2020 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , розпивав спиртні напої разом з ОСОБА_4 , та ОСОБА_7 , та побачив на полиці ключі від транспортного засобу марки Ford Mondeo, державний знак НОМЕР_1 , після чого в нього виник умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортними засобами, а саме автомобілем марки Ford Mondeo, державний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_5 , в той же день (більш точного часу встановити в ході судового розгляду не виявилось можливим) підійшов до вказаної полиці де знаходились ключі від транспортного засобу марки Ford Mondeo, державний знак НОМЕР_1 , та взяв їх, без дозволу власника вказаного автомобіля.
Після цього, ОСОБА_5 , вийшов з вказаної квартири, попрямував до автостоянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , на території якої знаходився вказаний автомобіль марки Ford Mondeo, державний знак НОМЕР_1 . Підійшов до передньої двері автомобіля з ліва та впевнившись в тому, що навколо нікого немає і він залишається ніким не поміченим, за допомогою ключа, який знаходився в нього в кармані, відкрив замок дверей вказаного автомобіля та проник до салону.
Знаходячись в салоні автомобіля ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір, вставив до замку живлення ключі, тим самим привів автомобіль до заведеного стану, після чого не маючи, а ні дійсного, а ні уявного права на транспортний засіб, ОСОБА_5 рушив на автомобілі по вул. Промислова в м. Павлоград.
Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 , спричинив ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 116853 грн. 05 коп.
Дії ОСОБА_5 необхідно правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
24 лютого 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.ст. 469, 471 КПК України.
Зазначена угода її сторонами була надана суду з клопотанням про затвердження.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, примирився з потерпілим, в повному обсязі відшкодував завдану шкоду, сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком три роки з іспитовим терміном та з визначенням зобов`язань визначених у відповідності до ст.76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Згідно п.1ч.1 ст. 486 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, який відповідно до ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином.
При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_4 , як встановлено судом у судовому засіданні, також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 ч.1 п.2 КПК України.
Прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 , кожний окремо, вважають можливим затвердження угоди про примирення, оскільки вона повністю відповідає вимогам закону.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч. 1 ст. 289 КК України.
Суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням позиції потерпілого ОСОБА_4 , а також особи обвинуваченого, який повністю визнав свою провину у скоєному злочині, суд вважає, що є всі підстави для затвердження угоди від 24 лютого 2021 року між потерпілим та обвинуваченим про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі, позовні вимоги відсутні.
Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 1307 грн. 60 коп.
Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ч.1 ч.3 ст. 314, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про примирення від 24 лютого 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 289 КК України.
ОСОБА_5 призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком три роки з іспитовим терміном один рік.
Зобов`язати ОСОБА_5 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком чинності не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1307 /одна тисяча триста сім/ грн.. 60 коп.
- автомобіль марки Ford Mondeo, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_4 залишити останньому за належності.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

СУДДЯ ОСОБА_8 .