Ухвала

17 лютого 2021 року
м. Київ

справа № 646/7185/17
провадження № 51-4143зно18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_1 у провадженні

№ 51-4143зно18 (справа № 646/7185/17) за заявою ОСОБА_4 від 13 грудня 2020 року про перегляд ухвали Харківського апеляційного суду від 19 серпня

2020 року за нововиявленими обставинами,
встановив
Зазначене провадження з указаною скаргою на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано судді ОСОБА_1 як доповідачу (судді, які входять до складу колегії: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ).

Статтею 462 КПК визначені вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яку не оформлено згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК.
Оскільки заява не відповідала вимогам ст. 462 КПК, Суд на підставі ч. 3 ст. 464 і п. 1

ч. 3 ст. 429 КПК ухвалою від 22 грудня 2020 року постановив залишити її без руху і встановив ОСОБА_4 строк для усунення зазначених недоліків.
Вказану ухвалу Верховного Суду, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за трек-номером 820, ОСОБА_4 отримав 29 січня 2021 року.
9 лютого 2021 року ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції із заявою, в якій просить задовольнити його відвід головуючому-судді ОСОБА_1 , скасувати ухвалу від 22 грудня 2020 року, а справу № 646/7185/17 передати у м. Харків на розгляд до суду першої інстанції, або до Харківського апеляційного суду.
У заяві про відвід судді ОСОБА_4 , посилаючись на положення ч. 3 ст. 35, пункти 3, 4 і 5 ч. 1 ст. 75, частини 1, 2, 3 і 4 ст. 76, а також статей 81 і 82 КПК наводить наступні доводи.
Вважає, що передача його заяви головуючому-судді ОСОБА_1 суперечить вимогам законодавства щодо неможливості повторної участі судді у розгляді справи, оскільки ця суддя брала участь під час постановлення ухвали від 29 жовтня 2019 року, якою скаржникові було повернуто заяву від 22 жовтня 2019 року про перегляд ухвали Верховного Суду від 10 вересня 2019 року за нововиявленими обставинами.
Також ОСОБА_4 вважає ухвалу від 22 грудня 2020 року незаконно, оскільки на думку скаржника, його заява мала бути передана касаційним судом на розгляд слідчого судді відповідного суду першої інстанції, або до Харківського апеляційного суду.
Крім того, на підставі наведеного, на думку скаржника, суддя не є безсторонньою і має особисту заінтересованість у даній справі, оскільки відмовляється безпосередньо розглядати справу, досліджувати докази та обставини по суті викладених вимог.
Колегія суддів вважає, що завлений ОСОБА_4 відвід судді ОСОБА_1

не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Твердження ОСОБА_4 про упередженість судді ОСОБА_1 та неможливість брати повторно участь у розгляді проваджень за його заявами та скаргами у справі № 646/7185/17 є суто суб`єктивними і не грунтуються на вимогах закону.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 16 лютого 2018 року, сформованого відповідно до вимог ст. 35 КПК, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (зі змінами та доповненнями),

а також Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді, затверджених постановою Пленуму Верховного Суду від 14 грудня 2017 року № 8, заяву ОСОБА_4

від 12 лютого 2018 року у справі № 646/7185/17 (ВХ № 4803/0/170 від 16 лютого

2018 року) призначено судді-доповідачеві ОСОБА_1 .
Після цього відповідно до вищезазначених Положень та Засад, із урахуванням вимог ст. 76 КПК, усі наступні звернення ОСОБА_4 до Верховного Суду в межах справи № 646/7185/17 передаються судді-доповідачу ОСОБА_1 , як раніше визначеному судді, оскільки вказані положення кримінального процесуального закону не встановлюють заборони повторної участі у кримінальному провадженні судді касаційної інстанції, який раніше брав у ньому участь в цій же інстанції, за умови, що його рішення не скасовано.
Крім того, колегія суддів зауважує, що питання передачі касаційним судом кримінального провадження до іншого суду можливе лише відповідно до

ст. 436 КПК за наслідками розгляду касаційної скарги, або згідно з ч. 1 ст. 467 цього Кодексу за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами або виключними обставинами.
Згідно з ч. 2 ст. 441 КПК процедурні питання, пов`язані з рухом кримінального провадження, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду кримінального провадження, оголошення перерви, зупинення кримінального провадження, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених главою 32 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані

в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою

ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Крім того, положеннями ч. 3 ст. 76 КПК встановлено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що усі процесуальні звернення скаржника в межах цього судового провадження передавалися судді ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства, а заявлений відвід

не містить належних та достовірних даних, які би свідчили про наявність таких підстав відводу, що передбачені положеннями кримінального процесуального закону.
На підставі викладеного та відповідно до ст. 75, статей 8082 КПК Верховний Суд
постановив:
У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_1 у провадженні

№ 51-4143зно18 (справа № 646/7185/17) за заявою ОСОБА_4 від 13 грудня 2020 року про перегляд ухвали Харківського апеляційного суду від 19 серпня

2020 року за нововиявленими обставинами відмовити.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3