Справа №706/1649/19
1-кс/705/711/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ фінанс» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000331,

В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_4 , що діє в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс» подав до Христинівського районного суду Черкаської області клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000331. У клопотанні він просить скасувати арешт накладений в межах кримінального провадження № 0000331 на будівлю магазину, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс».

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14.07.2021 подання в.о. голови Христинівського районного суду Черкаської області ОСОБА_5 задоволено. Кримінальне провадження № 1-кп/706/21/21 (№ 706/1649/19) з клопотанням товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ фінанс» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000331, направлено до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 23.07.2021 клопотання передано на розгляд слідчому судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник заявника підтримав своє клопотання, посилаючись на обставини, що викладені в ньому та просив задоволити.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, посилаючись на вимоги КПК України.

Суд вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, виходить з наступного.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

У пункті 21 та 21.1 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 727/2878/19; провадження № 14-516ц19, Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що вона вже неодноразово вирішувала питання щодо юрисдикції суду за вимогами про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами кримінального судочинства, та вказала на таке: спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за КПК України 1960 року та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

У п.п. 21.5 32 вищевказаної Постанови, зазначено, що якщо арешт накладений за КПК України 2012 року на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 202/5044/17, від 28 листопада 2018 року у справі № 636/959/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 640/17552/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 202/1452/18, від 11 вересня 2019 року у справі № 504/1306/15-ц).. Частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року).

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна. Згідно із частиною третьою статті 174 КПК України 2012 року прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України 2012 року).

Втім, частини третя та четверта статті 174 КПК України 2012 року регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість у цій справі кримінальне провадження закрив постановою слідчий, який згідно з приписами КПК України 2012 року, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України 2012 року слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема,під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Христинівського районного суду Черкаської області від 07.02.2020 у справі № 706/1649/19 накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення магазину, загальною площею 568 кв.м., що знаходиться за адресою: Черкаська область м.Умань вул..Європейська, 42-а.

Постановою старшого слідчого ВРЗСПЖЗО СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 кримінальне провадження № 0000331 від 12.09.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України закрито за відсутності в діянні складу злочину.

12.09.2019 відповідні відомості про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України були внесені до ЄРДР.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Викладені обставини свідчать, про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до вищевикладеного, враховуючи, що кримінальне проваджена закрите, даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, прокурором у судовому засіданні не доведено, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 392, 532 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Христинівського районного суду Черкаської області від 07.02.2020, на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення магазину, загальною площею 568 кв.м., що знаходиться за адресою: 20300,Черкаська область, м. Умань, вул. Європейська, будинок 42 «а».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 28 липня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1