СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1119/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року м . Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001046 від 27.11.2020р. стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця селища Калита Броварського району Київської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого помічником оператора ПП «Амік Україна», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2020 року, приблизно о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Opel-Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині проспекту Відрадного зі сторони вулиці Качалова в напрямку проспекту Академіка Корольова в місті Києві, із перевищенням максимально допустимої швидкості в населених пунктах 50 км/год., наближаючись до нерегульованого перехрестя проспекту Відрадного з вулицею Якутською.
В цей час попереду, перед перехрестям проспекту Відрадного з вулицею Якутською, перебував пішохід ОСОБА_6 , який рухався через проїзну частину проспекту Відрадного, поза межами нерегульованого пішохідного переходу, зліва-направо відносно руху автомобіля «Opel-Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 .
Під час руху ОСОБА_3 допустив порушення вимог пунктів 2.3 підпункт «б», 12.1, 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України:
- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;
- п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
- п. 12.3: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
- п. 12.4: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_3 виявились у тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «Opel-Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині проспекту Відрадного зі сторони вулиці Качалова в напрямку проспекту Академіка Корольова в місті Києві, із перевищенням максимально допустимої швидкості в населених пунктах 50 км/год., наближаючись до нерегульованого перехрестя проспекту Відрадного з вулицею Якутською, під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечну швидкість керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. При виникненні небезпеки для руху, чим для нього був пішохід ОСОБА_6 , який рухався через проїзну частину проспекту Відрадного поза межами нерегульованого пішохідного переходу, та якого він об`єктивно спроможній був завчасно виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості керованого ним автомобіля аж до його зупинки, внаслідок чого 26 листопада 2020 року приблизно о 18 годині 40 хвилин в місті Києві по проспекту Відрадному, біля перехрестя з вулицею Якутською, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що 26.11.2020р він рухався на належному йому автомобілі «Opel-Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 зі швидкість 45 км / год. по проїзній частині проспекту Відрадного зі сторони вулиці Качалова в напрямку проспекту Академіка Корольова в місті Києві, перелаштувався з крайньої правої смуги в ліву смугу, наближаючись до пішохідного переходу, він сконцентрував свою увагу на ньому, перешкод для руху не було. Невдовзі він відчув сильний удар, розбилось лобове скло, тоді він зрозумів, що сталось ДТП та зупинив автомобіль. Коли він вийшов з автомобіля, то побачив потерпілого, який лежав на дорозі, свідок події викликав поліцію та швидку медичну допомогу, він, в свою чергу, діставши подушку, підклав її потерпілому під голову. Після оформлення ДТП він поїхав в лікарню до потерпілого, в наступному надавав останньому грошові кошти на лікування в загальному розмірі 16 500 грн. Також показав, що була темна пора доби, дорожнє покриття було сухим. Вину визнав, не погодився лише з тим, що він перевищив дозволену швидкість руху, інші фактичні обставини не оспорював. Цивільний позов потерпілого визнав в частині заподіяної майнової шкоди повністю, а в частині моральної шкоди частково, з огляду на свій матеріальний стан, в сумі 25 000 грн. У скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 підтримав заявлений цивільний позов до ОСОБА_3 на загальну суму 259 111,19 гривень, з яких 59111,19 грн. в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди та 200 000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди. Події, які мали місце 26.11.2020р. пригадати не зміг внаслідок отриманої черепно мозкової травми. При цьому показав, що внаслідок ДТП знаходився в реанімаціному центрі на лікуванні, йому встановили ІІ групу інвалідності. Проблеми зі здоров`ям існують й на даний час болить плече, відсутні 4 зуби. Наполягав на суворості покарання обвинуваченому, підтвердив факт надання йому обвинуваченим ОСОБА_3 грошових коштів в розмірі 16 500 грн. в рахунок компенсації заподіяної шкоди.
Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України, окрім визнання ним своєї провини, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:
- висновком експерта № 042/147-2021 (а.с.58), згідно якого виявлені у потерпілого тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, та могли утворитись внаслідок автомобільної травми зіткнення автомобіля, який рухався, з пішоходом, який у момент первинного контакту перебував у вертикальному або наближеному до нього положенні, у строк, вказаний у описовій частині постанови, тобто 26.11.2020р.;
- висновком експерта від 09.12.2020р. № СЕ -19/111-20/58235- ІТ, згідно якого на момент огляду автомобіля «Opel-Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 гальмівна система, система рульового керування та ходова частина знаходяться в працездатному стані (а.с. 67);
- висновком експерта від 26.02.2021р. № СЕ -19/111-21/1840-ФТ, згідно якого швидкість автомобіля «Opel-Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 до моменту дорожньо транспортної пригоди становить 57,78 км / год ± 6,42 км/ год.; час з моменту, коли пішохід вже знаходився на проїзній частині до моменту, коли пішохід ймовірно знаходиться безпосередньо перед автомобілем, становить 4,76 с. ± 0,19с. (а.с.74-83);
- висновком експерта від 14.04.2021р. № СЕ -19/111-21/15295- ІТ, згідно якого в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля «Opel-Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами пунктів:12.2;12.3;12.4 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Opel-Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 при заданих параметрах руху при швидкості руху (51.36 …64.2), км/год з моменту виникнення небезпеки для його руху мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 , шляхом застосування екстреного гальмування. Причиною виникнення даної дорожньо транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «Opel-Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України (а.с. 87-93).
Наведені докази суд вважає належними, допустимими і достатніми.
Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України , суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
В своїх рішенням «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р. Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів, суд, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 в пред`явленому обвинуваченні «поза розумним сумнівом» знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підпадають під ознаки злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорт" (зі змінами і доповненнями) №14 від 23.12.2005 року, при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Згідно ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 суд визнає щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди.
Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує обставини вчинення злочину, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться, відповідно до ст.ст. 12, 25 КК України, до необережного тяжкого злочину, форму й ступінь вини обвинуваченого, відношення обвинуваченого до скоєного, який щиро кається у скоєному, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягувався, працює на посаді помічника оператора в ПП «Амік Україна» з 2012 року, позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, знаходиться на Д - обліку у сімейного лікаря внаслідок хронічних захворювань, має батьків - пенсіонерів (матір є особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання довічно), обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи вищенаведене, виходячи з принципів розумності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства у зв`язку з чим призначає йому покарання в межах санкції статті за якою він визнається винуватим у виді позбавлення волі, але враховуючи наявність пом`якшуючих обставин та особу обвинуваченого, суд одночасно приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76 КК України обов`язків.
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
З огляду на грубість порушення ОСОБА_8 правил безпеки дорожнього руху, суд також вважає за доцільне застосувати до нього додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України.
Вирішуючи питання щодо позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_8 , суд виходить з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справи Войтенко проти України, Науменко проти України).
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду У країни № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Виходячи з наведеного, позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на його користь 59 111,19 грн. завданої матерільної шкоди та 200 000 грн. завданої моральної шкоди підлягають задоволенню, оскільки є обгрунтованими та доведеними. При цьому суд бере до уваги тривалість лікування та реабілітації потерпілого, встановлення останньому ІІ групи інвалідності внаслідок отриманих травм та необхідність додаткових зусиль для відновлення та організації нормального життя потерпілого.
Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні не обирався.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Розмір витрат на залучення експертів становить 8497,30 грн., а саме: судово - медична експертиза -3593,80 грн.; судово автотехнічна експертиза технічного стану транспортного засобу - 1634,50 грн., судова фототехнічна експертиза -1634,50 грн.; судова автотехнічна експертиза -1634,50 грн., та підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст.286, ст.ст. 50, 66,67,75 КК України, ст.ст. 100, 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік .

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , 59 111,19 грн. ( П`ятдесят дев`ять тисяч сто одинадцять грн.,19 коп.) матеріальної шкоди та 200 000 грн. (Двісті тисяч грн.) моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в розмірі 8497,30 грн. (Вісім тисяч чотириста дев`яносто сім грн., 30 коп.).
Речовий доказ: автомобіль «Opel-Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 - залишити у володінні останнього.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1