Справа № 183/3486/21
№ 1-кп/183/1107/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 26.02.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новомосковська, Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , який перебуває на посаді оператора протитанкового артилерійського дивізіону, військове звання солдат, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 2016 року народження, освіта середня, раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за таких встановлених досудовим розслідуванням обставин: 30 січня 2021 року приблизно о 07 годині 30 хвилин, знаходячись у приміщенні казарми, яка розташована на території ВЧ А1302 в АДРЕСА_2 на ліжку військовослужбовця ОСОБА_4 побачив мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 8 А 4/64 GB», який належав останньому. В цей час у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_3 30 січня 2021 року приблизно о 07 годині 30 хвилин знаходячись у приміщенні казарми, яка розташована на території ВЧ А1302 в АДРЕСА_2 , діючи умисно, із корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, взяв з ліжка мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8 А 4/64 GB», який належить ОСОБА_4 та поклав його собі у кишеню, тим самим таємно викрав вищевказаний мобільний телефон.

Після чого ОСОБА_3 з мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 8 А 4 64 GB» покинув місце скоєння кримінального проступку та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 2799 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена за участю захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Потерпілий ОСОБА_4 також подав заяву, в якій він зазначив, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Цивільний позов не заявлено.

Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові заяви, які додані до обвинувального акту, суд, вивчивши обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку стосовно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження).

Фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліках у лікаря-нарколога не перебуває, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, має постійне місце роботи і проживання, за місцем проживання має задовільну характеристику, має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до проступків, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Санкцією ч. 1 ст. 185 КК України передбачені наступні види покарань: від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Обвинувачений ОСОБА_3 працює, свою вину у вчиненому визнав, розкаявся, не судимий, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, тому суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому найменш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення у виді штрафу.

При цьому, визначаючи розмір штрафу суд враховує, що на утриманні обвинувачений має малолітню дитину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставини, що пом`якшує покарання, а тому вважає достатнім штраф у мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч.1 ст.185 КК України - одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 107, 124, 373,374,382 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речові докази:

- договір фінансового кредиту, закладу № DNZ-94.103280/0, укладений 30 січня 2021 року між повним товариством «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко» та ОСОБА_3 зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000009;

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8 А 4/64 GB» імеі № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили, вважати повернутим потерпілому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбаченихст.394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1