22.02.2021 Єдиний унікальний номер 205/8601/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000224 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барнаул, Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, який має загальну середню освіту, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , судимості не має,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 30.07.2020 року близько 13 годині 00 хвилин, перебуваючи неподалік магазину «АТБ», за адресою: м. Дніпро, вул. Метробудівська, 12 де побачив знайому ОСОБА_5 , яка каталась на належному їй велосипеді марки «Medison», сіро-синього кольору, який ОСОБА_3 визначив як об`єкт свого кримінально-протиправного посягання, в наслідок чого у останнього раптово виник умисел спрямований на заволодіння чужим майном, а саме, велосипедом, шляхом зловживання довірою. Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел у вищезазначеному місці 30.07.2020 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, зловживаючи довірою, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, не маючи реального наміру в подальшому повернути отримане майно, попросив під приводом поїхати покататися у ОСОБА_5 велосипед марки «Medison», сіро-синього кольору та пообіцяв повернути його. ОСОБА_5 не усвідомлюючи протиправного умислу ОСОБА_3 , погодилась та добровільно передала останньому вищезазначений велосипед. Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , не маючи наміру в подальшому повертати потерпілій отримане майно, взяв у ОСОБА_5 велосипед марки «Medison», сіро-синього кольору, сів на нього та поїхав з місця. Тим самим, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, утримуючи вищевказаний велосипед при собі та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 900 гривень 00 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро покаявся та погодився надати показання щодо обставин викладених в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся та пояснив суду, що дійсно він, в зазначений в обвинувальному акті місці та час, взяв у потерпілої ОСОБА_5 велосипед марки «Medison», сіро-синього кольору, яка надала його добровільно, та пообіцяв повернути його, після чого, не маючи наміру його повертати, заволодів вказаним велосипедом та розпорядився ним на власний розсуд.

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживанням довірою (шахрайство), правильно кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його повне визнання своєї вини та щире каяття,
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує вимоги ст. 65 КК України, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, що у відповідності до ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок, данні про особу обвинуваченого, який судимості не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей на утриманні не має, за місцем мешкання не охарактеризований.
Із урахуванням обставин вчинення кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, наявності обставини, що пом`якшує його покарання, відсутності обставин, що обтяжують його покарання, суд вважає, що міру покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді обмеження волі, передбаченого санкцією статті обвинувачення, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. ст. 75 та 76 КК України, встановивши йому іспитовий строк.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову товарознавчу експертизу № 4443-20 від 27.10.2020 року, витрати на яку складають 326,88 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 відвідбування покарання, встановивши йому іспитовий строк в один рік.
На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покластина ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 326,88 грн. витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 4443-20 від 27.10.2020 року.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1