Справа № 646/3699/21
№ провадження 1-в/646/241/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.07.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харків клопотання ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання щодо засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Зміївського районного суду Харківської області від 27 листопада 2018 року за ч.3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,
ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання зазначив, що за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 27.11.2018 року з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на його користь солідарно стягнуто на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 24 253 грн. та на відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн. ОСОБА_4 за цим вироком винним у злочині, передбаченому ч. 3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від покарання з випробуванням на строк 3 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок від 27.11.2018 в частині сплати спричиненої йому матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_4 добровільно не виконується, за його заявою відкрито виконавче провадження № 60358462 для примусового стягнення. Також зазначив, що від виконання обов`язків, що покладені на нього судом, ОСОБА_4 ухиляється: не працює, до державного виконавця на його виклики не з`являться, спричинену йому шкоду не відшкодовує.
Прокурор просив відмовити у задоволенні подання, оскільки заявник у вказаному розгляді не є особою права якого порушено чи інтереси з тих підстав які зазначені у клопотанні, отже, не є іншою особою в розумінні ст. 539 КПК України. Також, зазначив, що доводи, на які посилається заявник, не відносяться до підстав скасування звільнення з випробуванням.
Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.
Засуджений ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити в повному обсязі.
Представник Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судовому засіданні не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні подання за таких підстав.
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 27 листопада 2018 року ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України і призначено ОСОБА_5 , ОСОБА_4 покарання у виді 4 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст.185 КК України і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 24253,00 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн.
Згідно із ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання право слухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.
Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Частиною першою статті 166 КВК України встановлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
У відповідності до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від24.10.2003року №7«Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Відповідно до статті 76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заявник як на підставу скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням вказує на те, що ОСОБА_4 не відшкодовує спричинену шкоду за вироком суду, однак зазначений обов`язок не входить до переліку обов`язків, які необхідно виконувати засудженому у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, відповідно до положень ст. 76 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Питання щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного вироком, не стосується безпосередньо прав, обов`язків чи законних інтересів потерпілого, який звернувся з відповідним клопотанням.
Посилання заявника на той факт, що засуджений ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, суд не вважає безумовною підставою для скасування звільнення від відбування ним покарання з випробуванням та небажанням засудженого стати на шлях виправлення.
Крім того, в клопотанні не міститься достатніх доказів того, що ОСОБА_4 умисно не виконує покладені на нього обов`язки та дійсно не бажає стати на шлях виправлення та не наведено достатніх та переконливих обставин, які б свідчили про необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення останнього для відбування покарання.
Більш того, ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.06.2021 у задоволенні клопотання Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням для відбування засудженого ОСОБА_4 відмовлено.
Приймаючи до уваги вищезазначене, керуючись принципами гуманності, виваженості та розсудливості, враховуючи те, що в клопотанні не міститься достатніх доказів того, що ОСОБА_4 , умисно не виконує покладені на нього обов`язки, зважаючи на відсутність доказів які б свідчили про необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення останнього для відбування покарання, на підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного подання відносно ОСОБА_4 , за обставин, які визначені в клопотанні.
Керуючись ст.ст. 78,79 КК України, ст.ст. 164,166 КВК України,
ПОСТАНОВИВ :
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1