17.08.21
Справа № 469/583/21
1-кс/469/85/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2021 року смт. Березанка
встановила:
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст.129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Статтею 7 КПК України визначені загальні засади кримінального провадження, які служать гарантією правосуддя, забезпечення прав і свобод людини, законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Згідно зі ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У ст.11 КПК України закріплений принцип поваги до людської гідності, так, під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи.
Відповідно до вказаної норми передбачений обов`язок органів і посадових осіб, які ведуть кримінальне провадження, вживати заходів до забезпечення поваги до людської гідності, прав і свобод одних учасників процесу від посягань інших.
Учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Під гідністю слід розуміти морально-етичну категорію, що означає повагу і самоповагу людської особистості, невід`ємну та невідчужувану властивість людини як вищої цінності, що належить їй від народження незалежно від того, як вона сама і довколишні люди сприймають і оцінюють її особу. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятним уявленням про добро і зло.
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року (справа № 199/6713/14-ц, провадження № 14-92 цс 19), нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ані у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ані у виступах учасників судового процесу та їх представників.
Використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій, є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє.
Ці дії суперечать загальним засадам кримінального судочинства (ч.1 ст.7 КПК України).
Тобто, звертаючись до суду з відповідними процесуальними документами, заявник хоч і реалізує надане йому право викладати їх на власний розсуд з дотриманням загальних вимог щодо форми та змісту, проте не може огульно та свавільно використовувати неоднозначні вислови щодо учасників процесу, суддів, які можуть слугувати виявом неповаги до честі, гідності цих осіб.
Учасники процесу повинні не припускати використання образливої лексики під час оформлення документів для подання до суду всіх інстанцій, оскільки така лексика не підсилює ефективність і переконливість інформації в документах офіційно-ділового стилю, а свідчить про культурний вакуум та демонструє неповагу до суддів, тому з метою уникнення дискредитації суду та суддів учасники процесу повинні утримуватися від дій, які виражають неповагу до суду чи судді.
КПК не містить відповідного окремого положення, яке визначає випадки та наслідки такого зловживання.
Разом з тим заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства.
Як вбачається зі скарги, ОСОБА_2 на 34 сторінках виклала у образливій формі свою незгоду із судовими рішеннями суддів та судів Миколаївської та Одеської областей, Верховного Суду, надала огульну, грубу та зневажливу оцінку діям прокурорів, адвокатів та слідчих у пов"язаних із заявницею провадженнях, посилаючись у тому числі на припущення щодо їх особистого життя, висловила упевненість у злочинних діях суддів Березанського районного суду Миколаївської області, інших судів України та у існуванні "прокурорсько-поліціянтсько-суддівської шайки", що не стосується поданої скарги та виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, перебуває поза нормальним стилем спілкування.
Такого ж змісту і додані до скарги додатки, якими є копії скарг ОСОБА_2 до інших органів та посадових осіб.
Тому подання ОСОБА_2 зазначеної скарги визнається судом як зловживання правом на звернення до суду та виявом неповаги до суду, у зв`язку з чим подану скаргу слід залишити без розгляду та повернути її заявнику як неприйнятну.
Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.304, 306 КПК України, слідчий суддя-

п о с т а н о в и л а:
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.
Суддя: