Вирок
Іменем України

05 травня 2021 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілих ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003618 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, українця, працюючого на посаді завідуючого складом ЖСРЦЄД Дитяче містечко «Алюмім» с. Зарічани Житомирського району, із вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2020 року близько 17 години 05 хвилин водій ОСОБА_4 , керував технічно-справним автомобілем марки «Renault Megane Scenik» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким рухався на перехресті вул. Вітрука та вул. Селецька в напрямку до вул. В. Бердичівська у м. Житомирі.

Рухаючись у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом, водій ОСОБА_4 , наближаючись до регульованого пішохідного переходу, що розташовується поблизу буд. № 10 по вул. Селецька та позначений дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, останній повертаючи праворуч в правій смузі перед регульованим пішохідним переходом, не надав перевагу в русі пішоходам, які здійснювали перехід зліва на право, проявив безпечність та неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінив дорожню обстановку і в порушення вимог п. 12.3, п. 16.2 Правил дорожнього руху України, маючи технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів, шляхом застосування термінового гальмування, з моменту виникнення небезпеки для його руху, своєчасно негайних заходів до зупинки свого транспортного засобу «Renault Megane Scenik», номерний знак НОМЕР_1 не вжив та на смузі свого руху (з права) передньою частиною керованого ним транспортного засобу скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які перетинали проїзну частину по зазначеному пішохідному переходу зліва на право відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження: в правій навколо орбітальній ділянці синець, на спинці носа садно, по передній поверхні лівої гомілки синець, по внутрішній поверхні лівого стегна у верхній частині синець, крововилив в м`які тканини голови в лобній ділянці, крововилив в потиличній ділянці, крововилив під м`яку та тверду мозкову оболонки в лобній з переходом на ліву скроневу та потиличну ділянки, лінійний перелом потиличної кістки з переходом на великий потиличний отвір, перелом лівої великогомілкової кістки, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю.

05 травня 2021 року в приміщенні Житомирської окружної прокуратури між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_9 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Також до суду надійшла письмова згода потерпілих на укладення угоди про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортним засобом. На підставі ст.ст. 75, 76 ч.1 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання в частині основного покарання у виді позбавлення волі, з встановленням терміну випробування на розсуд суду та покласти на обвинуваченого певних обов`язків, передбачених ст, 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Потерпілі та законний представник неповнолітнього потерпілого в суді повністю погодились з угодою про визнання винуватості та просять їх цивільний позов залишити без розгляду.

Захисник не заперечує проти затвердження вказаної угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про винуватість відповідає вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що останній раніше не судимий.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданої шкоди..

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без позбавлення прав керування транспортними засобами та з відстрочкою виконання вироку в частині основного покарання на максимальний термін, передбачений чинним законодавством, з покладенням певних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 05 травня 2021 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст. 286 КК України у вигляді 5 ( п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75, 76 ч.1 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання у виді основного покарання у виді позбавлення волі, термін випробування встановити на 3 ( три ) роки.

Зобов`язати засудженого : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов потерпілих до засудженого та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» залишити без розгляду.

Речові докази по справі, а саме автомобіль марки «Renault Megane Scenik» реєстраційний номер НОМЕР_1 після набрання вироком законної сили - повернути ОСОБА_4 за належністю.

Стягнути із ОСОБА_4 7528 грн. 40 коп. процесуальних витрат.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення

Головуючий суддя ОСОБА_1