ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/267/21 Справа № 178/70/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів cудової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,

власника майна ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2021 року, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні № 0000011, відомості про яке внесені до ЄРДР 11.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, про накладення арешту, -
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановленні слідчим суддею обставини.
Вказаною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №000011 внесеного до ЄРДР 11 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.
Накладено арешт шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування на майно, яке є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, яке належить ОСОБА_6 , а саме:
- оглянуті та вилучені 04 лютого 2021 року під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області в комплексі за адресою: АДРЕСА_1 :
-металевий (з нержавіючої сталі) стіл з 6-ма ніжками;
-металеву ємність глибиною близько 25 см, на 4-ох металевих ніжках з коліщатами, з 4-ма металевими балками між ними (з`єднання);
-металевий стіл на 4-ох ніжках з`єднаних між собою металевими квадратними балками;
-неглибоку ванна (ємність), зі зливним отвором, на 4-ох ніжках з`єднаних між собою металевими квадратними балками, з коліщатами;
-металеву ємність глибиною близько 25 см, зі зливним отвором з однієї сторони на 4-ох ніжках з`єднаних між собою металевими квадратними балками, з коліщатами;
-предмет на поверхні якого ймовірно прилад для розрізання продукції, на 4-ох ніжках з`єднаних між собою квадратними балками, з 4-ма коліщатами;
-металеву ємність (ванну) глибиною близько 35 см з отвором для зливу на дні, на 4-ох ніжках з`єднаних між собою квадратними балками, з 4-ма коліщатами;
-предмет плоскої квадратної форми (рамку розміром близько 1х1 м з натягнутими струнами з проволки) з ручкою довжиною близько 1,2 м, можливо для перемішування рідини;
-4-и пластикові ємності чорного кольору, які складені одне в одне обмотані клейкою стрічкою та скріплені паперовою біркою;
-пластикові ємності в кількості 164 шт., (середнього розміру), білого кольору, округлої форми, які поміщено до прозорого поліетиленового пакету з написом «НПУ»;
-пластикові ємності в кількості 185 шт., (середнього розміру), білого кольору, округлої форми, які поміщено до прозорого поліетиленового пакету з написом «НПУ»;
-пластикові ємності в кількості 187 шт., (середнього розміру), білого кольору, округлої форми, які поміщено до прозорого поліетиленового пакету з написом «НПУ»;
-пластикові ємності в кількості 32 шт., (середнього розміру), білого кольору, округлої форми, які поміщено до сейфпакету № SUD 4027582;
-пластикові ємності в кількості 28 шт., (середнього розміру), білого кольору, округлої форми, які поміщено до сейфпакету № SUD 4027581;
-пластикові ємності в кількості 125 шт., (великого розміру), білого кольору, округлої форми, які поміщено до прозорого поліетиленового пакету з написом «НПУ»;
-пластикові ємності в кількості 24 шт., (великого розміру), білого кольору, округлої форми, які поміщено до сейфпакету № SUD 4027578;
-пластикові миски зеленого кольору 30 шт. та оранжевого кольору 1 шт., приблизним діаметром 40 см., які складено одна в одну обмотані клейкою стрічкою та скріплені паперовою біркою;
-пластикові ємності білого кольору прямокутної форми, в кількості 74 шт., які поміщено в поліпропіленовий мішок білого кольору та скріплено паперовою біркою;
-пластикові ємності білого кольору прямокутної форми, в кількості 81 шт., які поміщено в поліпропіленовий мішок білого кольору та скріплено паперовою біркою;
-пластикові ємності білого кольору прямокутної форми, в кількості 83 шт., які поміщено в поліпропіленовий мішок білого кольору та скріплено паперовою біркою;
-пластикові ємності білого кольору прямокутної форми, в кількості 85 шт., які поміщено в поліпропіленовий мішок білого кольору та скріплено паперовою біркою;
-пластикові ємності білого кольору прямокутної форми, в кількості 46 шт., які поміщено в поліпропіленовий мішок білого кольору та скріплено паперовою біркою - залишити їх зберігання в Криничанському ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
-оглянуті, але фізично не вилучені до Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області у зв`язку з тим, що предмети стаціонарно вмонтовані в підлогу та стіни, а також з`єднані між собою єдиною системою металевих, пластикових труб та кранів, приєднані до електромережі, при здійсненні демонтажу яких вони могли бути фізично пошкоджені, що могло привести їх у непрацюючий стан а також пошкодити підлогу та стіни приміщень, де вони знаходяться, що могло завдати майнової шкоди, тому вказані предмети фізично не вилучені, але оглянуті та мають значення речових доказів, саме на предмети:
-дві цистерни з нержавіючої сталі, з напіввідкритим верхом, кожна з яких стоїть на ніжках, з металевим дахом над ними який з`єднаний з вказаними цистернами;
-дві ванни з нержавіючої сталі об`ємом не більше 2000 л. кожна, які встановлені на металевих ніжках на висоті близько 1,5 м. від підлоги, - які з`єднані між однією системою металевих, пластикових труб та кранів;
-дві цистерни з нержавіючої сталі з частково відчиненими кришками, які вмонтовані в підлогу, з під`єднаними до них металевими та пластиковим трубами;
-три балони з нержавіючої сталі;
-два бункери з нержавіючої сталі, об`ємом не більше 1000 л. кожний, з нержавіючої сталі, які вмонтовані в підлогу;
-металеву ванна об`ємом не більше 1000 л з нержавіючої сталі, - які з`єднані між собою єдиною системою металевих, пластикових труб та кранів;
-циліндричну ємність об`ємом не більше 200 л, з кришкою та запираючим механізмом зверху та механізмом з низу, яка кріпиться на двох металевих «П образних» стійках, до якої веде платформа з двома металевими драбинами;
-ємність для змішування з нержавіючої сталі, схожа «міксер»;
-бочку з нержавіючої сталі з відкритим верхом, з табличкою з написом «DEOLUS 385/65R22.5-20 ATK65;
-дві ємності з нержавіючої сталі прямокутної форми розміром не більше 4х0,5х0,5 м;
-ємність на ніжках з нержавіючої сталі з металевою кришкою, об`ємом не більше 500 л.;
-дві ємності з нержавіючої сталі розмірами близько 2,5х0,8х0,8 м., - та залишити їх на відповідальне зберігання в приміщеннях їх стаціонарного знаходження в комплексі за адресою: вул. Щорська, б. 58 в с. Мирне Криничанського району Дніпропетровської області - ОСОБА_6 .
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що відповідно до вимог ст.ст. 170-173 КПК України з метою збереження речових доказів були всі підстави для накладення арешту на вищевказане майно.
Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволені клопотання про накладення арешту на автомобіль.
Вважає, ухвалу слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального законодавства, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
На його думку, розгляд справи проводився поверхнево, та не було обґрунтованої необхідності в накладенні арешту на зазначене майно, не було з`ясовано розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також не враховані наслідки арешту майна для ОСОБА_6 .
Позиція учасників апеляційного розгляду.
Адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 та останній просили апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати. Зазначили, що ухвалу винесено з надуманих підстав, відсутні будь-які докази щодо забруднення молочною продукцією довкілля, на території для зливу стоків мається спеціально відведене місце. Крім цього, послались на замовний характер конкурента, аби унеможливити діяльність.
Прокурор в апеляційному суді просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, думку учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого про арешт майна та надані матеріали, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя зазначених вимог кримінального процесуального закону не дотримався.
Апеляційним переглядом встановлено, що в провадженні Криничанського ВП Кам`янське ВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 000011, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 11.01.2021 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.
Постановою слідчого Криничанського ВП Кам`янське ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 04 лютого 2021 року оглянуте та вилучене 04 лютого 2021 року під час проведення обшуку на підстві ухвали слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області в комплексі за адресою: вул. Щорська, 58, с. Мирне, Криничанського району, Дніпропетровської області вказане вище майно визнано речовими доказами.
Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В ході апеляційного розгляду з`ясовано, що клопотання слідчого не містить в собі посилання про те, що вилучене під час проведення обшуку майно відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.
В клопотанні слідчий не обґрунтував і не надав підтверджуючих доказів того, яким чином він дійшов висновку, що вилучене під час обшуку майно має будь-яке відношення та доказове значення по даному кримінальному провадженню №0000011 від 11.01.2021 року.
Слідчим не доведено, що у кримінальному провадженні заявлений цивільний позов, пред`явлена підозра, та чи дійсно є ризики знищення чи пошкодження майна.
Як вбачається з наданих матеріалів майно, на яке просить накласти арешт слідчий у клопотанні, об`єктивно не має тих ознак, за наявності яких, на перераховане вище майно може накладатись арешт в порядку ч. 1 ст. 170 КПК України.
В клопотанні, в порушення ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, формально зазначені підстави та мета накладення арешту на майно, не доведенні наявність ризиків, що зазначене майно може бути не збережене як речовий доказ, що в межах кримінального провадження має місце спеціальна конфіскація, конфіскація майна як вид додаткового покарання чи відшкодування матеріальних збитків завданих злочином.
Також, слідчим не дотриманні вимоги ч. ч. 3, 5 ст. 132 КПК України щодо доведеності обставин застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати обставини, визначені ч. 2 ст. 173 КПК України, зокрема, правову підставу для арешту майна.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна входить до видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже, за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до норм глав 10 та 17 КПК України правові підстави, з яких вноситься клопотання про накладення арешту, та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Проте, вищевказані вимоги КПК України слідчим та слідчим суддею не дотримані.
До клопотання не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Колегія суддів зазначає, що згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім того, згідно ч. 4 ст. 171 цього Кодексу, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Апеляційним переглядом встановлено, що зміст клопотання слідчого не містить будь-якого об`єктивного обґрунтування наявності ризиків, встановлених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Крім того, орган досудового розслідування, в порушення ч. 5 ст. 132, ч. 2 ст. 171 КПК України, не додав до клопотання докази, які б підтверджували заявлені ризики визначені ст. 170 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 цього Кодексу.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна повинно мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.
Вказане узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданням кримінального провадження є захист прав і законних інтересів суб`єктів, які потерпіли від кримінального правопорушення, охорона прав, свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження і, насамперед, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а у випадку їх безпідставного порушення - захист шляхом відновлення в правах.
Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року та «Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року).
Вимоги ч. 1 ст. 173 КПК України зобов`язують слідчого суддю, суд відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Отже, колегія суддів вважає, що слідчим не доведена необхідність арешту на перелічене у клопотанні майно, а також не доведена наявність хоча б одного з ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 , скасування даної ухвали, з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні вказаного клопотання слідчого, та повернути вилучене майно.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2021 року, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні №0000011, відомості про яке внесені до ЄРДР 11.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, про накладення арешту, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні №0000011, відомості про яке внесені до ЄРДР 11.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, про накладення арешту, - відмовити.
Зобов`язати слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янське ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_6 майно, зазначене в клопотанні.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
______________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4