Номер провадження 1-кп/754/154/21
Справа№754/3288/19
Вирок
Іменем України

18 лютого 2021 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0000566 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

-обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України,

за участі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту - обвинуваченого, цивільного відповідача ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :
19.01.2019 року, близько 14 години 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Mitsubishi Colt» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по паркувальному майданчику, навпроти будинку №4 по вулиці Драйзера в місті Києві, в порушення вимог п.1.3, п.2.3.б та п.10.9 Правил дорожнього руху не виконав вимоги Правил дорожнього руху, не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не реагував відповідним чином на її зміну, під час руху заднім ходом повинен був не створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, та рухаючись по паркувальному майданчику повинен був дати дорогу іншим учасникам дорожнього руху, однак цього не дотримався та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перебувала біля задньої частини автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми правого плеча у вигляді вивиху голівки правої плечової кістки; закритої травми лівого передпліччя у вигляді перелому шиловидного відростка лівої проминевої кістки, гематоми м`яких тканин передпліччя; гематоми м`яких тканин правого колінного суглобу, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Під час руху обвинувачений ОСОБА_3 порушив вимоги п.1.3, п.2.3.б та п.10.9 Правил дорожнього руху України.

Згідно Правил дорожнього руху України: п.1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими», п.2.3.б «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі», п.10.9 «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб».

Порушення обвинуваченим ОСОБА_3 вимог п.1.3, п.2.3.б та п.10.9 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та отриманням ОСОБА_6 середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, щиро покаявся та показав, що 19.01.2019 року, близько 14 години 00 хвилин, він керував технічно-справним автомобілем марки «Mitsubishi Colt» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по паркувальному майданчику, навпроти будинку №4 по вулиці Драйзера в місті Києві, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перебувала біля задньої частини автомобіля, після чого одразу зупинився та відвіз потерпілу до лікарні. Щиро кається, зробив для себе висновки, просив не призначати суворого покарання і не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки працює водієм. Цивільний позов потерпілої не визнає у повному обсязі, вважаючи, що відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна здоров`ю потерпілого та моральна шкода відшкодовується потерпілому страховиком. Оскільки, згідно Полісу на момент ДТП, його цивільно правова відповідальність перед потерпілою, була застрахована страховиком ПАТ «Європейський страховий альянс» в межах ліміту відповідальності на суму 200 000 грн., заявлені потерпілою матеріальні збитки, не перевищують суму ліміту, відповідно дане відшкодування покладається на відповідача 2 - ПАТ «Європейський страховий альянс», у зв`язку з чим в задоволенні позову в цій частині просив відмовити. Щодо заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, зазначив, що під час розгляду справи відшкодував потерпілій збитки на суму 3051 грн. 02 коп, у зв`язку з чим, в задоволенні позову ОСОБА_6 до нього, просив відмовити.

Крім того, доказами на підтвердження встановлених судом обставин є:

покази потерпілої ОСОБА_6 про те, що 19 січня 2019 року, близько 15 год. 00 хв. вона поспішала до відділення «ПриватБанку» по вул. Драйзера, 4 в м. Києві. Подія відбувалась у світлу пору дня, неподалік від паркувального майданчику. Ідучи по тротуару, почала падати на руки та коліна від сильного поштовху в спину, при цьому відчула сильний біль. Повернувшись, побачила, що на неї заднім ходом рухається червоний автомобіль, який зупинився, лише після того, як вона почала стукати рукою по машині. В момент зупинки автомобіля її ноги знаходились під автомобілем. З машини вийшов водій ОСОБА_3 та його товариш, який поцікавився її самопочуттям. Після чого, ОСОБА_3 разом з товаришем відвезли її до травмпункту. З травмпункту її направили до лікарні, де ОСОБА_3 придбав їй лангету. Вказала, що в день госпіталізації до лікарні, черговими лікарями було виявлено сильний забій, і лише через декілька днів, при повторному знімку, лікарі виявили перелом відростка лівої променевої кістки. На стаціонарному лікуванні вона перебувала тиждень та опісля стаціонарного лікування, впродовж трьох місяців перебувала на лікарняному. Поданий нею цивільний позов підтримала в повному обсязі та просила про його задоволення;

покази свідка ОСОБА_8 про те, що 19.01.2019 року, приблизно о 14 год. 00 хв., в м. Києві, масив «Троєщина», адресу не пам`ятає, він знаходився на пасажирському сидінні автомобіля Мітсубісі поруч з водієм, за кермом автомобіля знаходився ОСОБА_9 . Виїжджаючи з паркомісця на паркувальному майданчику, ОСОБА_10 дуже повільно рухався заднім ходом. Почули легкий стук, ОСОБА_10 зупинив автомобіль і вони обидва вибігли з машини. Побачили, що лежить жінка, яка трималася за руку. Вони її одразу підняли та запропонували допомогу. Після чого відвезли потерпілу до лікарні, пізніше вони приїздили до потерпілої у лікарню та привозили їй медикаменти. Свідок також зазначив, що оскільки потерпіла з`явилась раптово, у ОСОБА_10 не було можливості уникнути зіткнення. Вказав, що все сталось миттєво і у нього склалось враження, що потерпіла спеціально стрибнула під автомобіль;

покази свідка ОСОБА_11 про те, що 19.01.2019 року, приблизно о 14 год. 00 хв., в м. Києві, на вул. Драйзера, 4 він, перебуваючи за кермом своєї автівки, марки «Фольксваген» виїжджав з паркувального майданчика. Зазначив, що він рухався вперед, а попереду його автомобіля, виїжджаючи з паркувального майданчика, рухався заднім ходом автомобіль Мітсубісі, за кермом якого знаходився ОСОБА_9 , який прямував заднім ходом до виїзду з паркувального майданчика. Він побачив, що ОСОБА_10 зупинив автомобіль та також зупинився сам. Він вибіг з машини, та за автомобілем ОСОБА_3 побачив жінку, ноги якої знаходились під бампером автомобіля ОСОБА_10 . Вони її одразу підняли та запропонували допомогу. Після чого відвезли потерпілу до лікарні. Вказав, що коли ОСОБА_10 , рухався на автомобілі заднім ходом, він через скло автомобіля не бачив жодних перешкод для руху;

протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.01.2019 року;

схема до протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди від 19.01.2019 року;

висновок експерта судово-медичної експертизи № 042-319-2019 від 21.02.2019 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_6 при зверненні за медичною допомогою 19.01.2019 року о 14.50 мали місце тілесні ушкодження: закрита травма правого плеча у вигляді вивиху голівки правої плечової кістки; закрита травма лівого передпліччя у вигляді перелому шиловидного відростка лівої променевої кістки, гематоми м`яких тканин передпліччя; гематома м`яких тканин правого колінного суглоба. Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони травмуючою дією тупого(их) предмету(тів), могли утворитись не виключено в термін, вказаний в ухвалі, тобто 19.01.2019 року при транспортній травмі (травма внаслідок зіткнення автомобіля, що рухався, з пішоходом). При цьому, експерт наголошує, що між «тривалістю розладу здоров`я» (як критерієм судово - медичного визначення ступеню тяжкості) та тривалістю лікування апріорі не існує ніякого кореляційного зв`язку. Тобто, будь-яке лікування, ніякими чином не відображає строки порушення анатомічної цілісності тканин, органів та їх функцій. Морфологічні властивості виявлених перелому та вивиху - дозволяють стверджувати, що як відновлення анатомічної цілісності вказаних структур так і відновлення функції правого плеча та лівого передпліччя буде спостерігатися у строк понад 21 добу, та саме з цього строку, обчислювати тривалість розладу здоров`я, як критерію визначення ступеню тяжкості. Тому, вказані закриті травми за ступенем тяжкості відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення гематом у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Саме тому, вказане ушкодження відноситься до легкого тілесного ушкодження. Експерт зауважує, що не було виявлено достатніх об`єктивних судово-медичних даних (відсутність опису стану м`яких тканин голови, грудної клітки, грудного відділу хребта із зазначенням видимих тілесних ушкоджень (синців, саден, ран), відсутність травматичних змін на наданих зрізах магнітно-резонансної томографії грудного відділу хребта) у своїй сукупності дозволяє вважати встановлені діагнози «Забій м`яких тканин голови», «Закрита травма грудної клітки. Забій грудної клітки справа», «Забій грудного відділу хребта» як не обґрунтовані, що не підлягає судово-медичній оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Тому слід утриматися від судово-медичної оцінки встановлених діагнозів.

Крім визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_3 , пояснень потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , винність ОСОБА_3 також підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення та безпосередньо дослідженими під час судового розгляду.

Зокрема, в судовому засіданні було безпосередньо досліджено відеозапис з камери спостереження ТОВ «Столична Ювелірна Фабрика», розташованої по вул. Драйзера, 4 в м. Києві від 19.01.2019 року. При відкритті вказаного файлу запускається запис з фрагментом відеозапису камери зовнішнього спостереження ТОВ «Столична Ювелірна Фабрика», розташованої за адресою: м. Київ, вул. Драйзера, 4 від 19.01.2019, у період часу: з 13:48:08 год. по 13:49:19 год. (згідно інформаційної строки у верхньому куті зліва). На відеозаписі з даного файлу відображено о 13 годині 48 хвилин 08 секунді (на 01 секунді перегляду відеозапису) відеокамера фіксує, як на прилеглій території паркувального майдачнику транспортний засіб «Mitsubishi Colt» червоного кольору розпочинає рух заднім ходом та рухається по паркувальному майданчику в напрямку вулиці Закревського в м. Києві. О 13 годині 48 хвилині 14 секунді ( на 05 секунді перегляду відеозапису) біля сходинок «ПриватБанку» стоїть особа жіночої статі (пішохід). 0 13 годині 48 хвилині 17 секунді ( на 07 секунді перегляду відеозапису) автомобіль марки «Mitsubishi Colt» зупиняється та пропускає автомобіль марки «Daewoo Lanos». О 13 годині 48 хвилині 21 секунді автомобіль ( на 12 секунді перегляду відеозапису) «Mitsubishi Colt» знову розпочинає рух заднім ходом. О 13 годині 48 хвилині 27 секунді ( на 18 секунді перегляду відеозапису) особа жіночої статі (пішохід) розпочинає рух у напрямку вулиці Закревського в м. Києві. О 13 годині 48 хвилині 40 секунді ( на 31 секунді перегляду відеозапису) відеокамера фіксує, як на паркувальному майданчику особа жіночої статі (пішохід) зупиняється за стовпом. 0 13 годині 48 хвилині 45 секунді (на 36 секунді перегляду відеозапису) автомобіль «Mitsubishi Colt» скоює наїзд пішохода. О 13 годині 48 хвилині 48 секунді (на 39 секунді перегляду відеозапису) автомобіль «Mitsubishi Colt» зупиняється.

Крім того, допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_12 підтвердив викладені у висновку судово-медичної експертизи №042-319-2019 від 21.02.2019 року обставини та зазначив що у потерпілої ОСОБА_6 при зверненні за медичною допомогою 19.01.2019 року мали місце тілесні ушкодження: закрита травма правого плеча у вигляді вивиху голівки правої плечової кістки; закрита травма лівого передпліччя у вигляді перелому шиловидного відростка лівої променевої кістки, гематоми м`яких тканин передпліччя; гематома м`яких тканин правого колінного суглоба. Спричинені тілесні ушкодження травмуючою дією тупого(их) предмету(тів), могли утворитись 19.01.2019 року при транспортній травмі (травма внаслідок зіткнення автомобіля, що рухався, з пішоходом).

Таким чином, аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено, що саме обвинувачений ОСОБА_3 19.01.2019 року, близько 14 години 00 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Mitsubishi Colt» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом по паркувальному майданчику, навпроти будинку №4 по вулиці Драйзера в місті Києві, в порушення вимог п.1.3, п.2.3.б та п.10.9 Правил дорожнього руху не виконав вимоги Правил дорожнього руху, не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не реагував відповідним чином на її зміну, під час руху заднім ходом повинен був не створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, та рухаючись по паркувальному майданчику повинен був дати дорогу іншим учасникам дорожнього руху, однак цього не дотримався та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перебувала біля задньої частини автомобіля.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні встановленого судом кримінального правопорушення та правильності кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує положення ст.65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій їх небезпечності та даним про особу винного.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та часткове відшкодування шкоди.

Обставин, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до злочинів скоєних з необережності, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини, обставин які характеризують його особу, те, що він раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, офіційно працює водієм, його відношення до скоєного.

З урахуванням наведеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів призначення покарання в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, за якою він обвинувачується, в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІ від 22.11.2018 року, із врахуванням приписів ст.5 КК України, у виді штрафу (в розмірі, визначеному редакцією кримінального закону станом на час скоєння кримінального правопорушення).

Що стосується призначення додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк, то необхідно зазначити наступне.

Згідно роз`яснень, що висвітлив Пленум Верховного Суду України в п.21 Постанови №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року зазначено, що судам, у кожному випадку призначення покарання за ч.ч. 1, 2 ст. 286 та ст. 287 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, повязані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Крім того, у п.20 Постанови №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Суд, враховуючи обставини справи, відношення обвинуваченого до вчиненого, відсутність будь-яких даних у даному провадженні про те, що ОСОБА_3 раніше не притягався до відповідальності за дії, пов`язані з порушенням правил дорожнього руху, а також виходячи із характеру його роботи, наслідки, які сталися після дорожньо-транспортної пригоди, думку потерпілої, яка просила позбавити ОСОБА_3 права керування транспортними засобами, суд вбачає підстави для застосування до обвинуваченого додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої, суд зазначає наступне.

Потерпіла ОСОБА_6 заявила цивільний позов про стягнення моральної та метеріальної шкоди з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» та обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме: з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» 12544 грн. 18 коп., з яких: 11 946 грн. 83 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої здоров`ю потерпілого та 597 грн. 35 коп. на відшкодування моральної шкоди, та з обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 32 700 грн. та моральної шкоди в сумі 24 402 грн. 65 коп., оскільки тілесні ушкодження суттєво вплинули на її фізичний, психологічний та душевний стан. Та на залучення стороннього догляду для себе та своєї хворої мами.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до абз. 1 п. 24.1 ст. 24 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Згідно абз. 3 п. 24.1 ст. 24 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.
Така ж позиція викладена і в абз. 3 п.4 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01 03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", де зазначено, що потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Відповідно до п. 25 зазначеної вище Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 р. страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, здійснюються в порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК та розділом III Закону № 1961-IV.
Відповідно до ст. 26 прим. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
З огляду на вище викладене цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» підлягає частковому задоволеню, а саме: в частині стягнення матеріальної шкоди, яка підтверджується відповідними наданими потерпілою ОСОБА_6 письмовими документами - товарними чеками та квитанціями, в сумі 8 248 грн. 12 коп. та 412 грн. 41 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, що становить 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в частині стягнення 32 700 грн. понесених позивачем витрат на сторонній догляд та допомогу не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_6 не надано жодних доказів та в суді не було доведено, що отримані під час ДТП тілесні ушкодження та необхідність залучення сторонньої допомоги по догляду за нею є взаємопов`язаними.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України при визначенні розміру моральної шкоди, суд виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи, що розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою, із врахуванням обставини справи, вчинення ОСОБА_3 злочину з необережності, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних) яких зазнала потерпіла у зв`язку з спричиненням їй тілесного ушкодження, суд задовольняє цивільний позов про відшкодування моральної шкоди частково в сумі 5 000 грн.

Підлягають стягненню з обвинуваченого витрати на залучення експерта.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речовий доказ: CD-R диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 369-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 /шість тисяч вісімсот/ гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_6 8 248 грн. 12 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 412 грн. 41 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1796 грн. 90 коп. судові витрати за проведення експертиз.
Речовий доказ по справі: CD-R диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинувачененому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1