УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2021 року м. Володимир-Волинський
Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000048,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту на металобрухт вагою 2895 кг, дві ваги, зошити з записами, грошові кошти в сумі 169 гривень, які було вилучено у нього 17 серпня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Володимир-Волинського міського суду під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 .
Клопотання обгрунтував тим, що ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду від 19 серпня 2020 року на вказане майно було накладено арешт, проте з цього часу майно утримується без потреби у органу досудового розслідування, про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення йому ніхто не повідомляв, а тому відсутня потреба у подальшому арешті майна. Просив розгляд клопотання провести у його відсутності.
12 березня 2021 року відкрито провадження за клопотанням ОСОБА_3 , витребувано у сектору дізнання Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області матеріали кримінального провадження № 0000048.
Дізнавач та прокурор в судове засідання також не з`явились, про судове засідання у справі були повідомлені належним чином, про що свідчить те, що за ухвалою суду надали в судове засідання матеріали кримінального провадження.
Дослідивши клопотання ОСОБА_3 та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що заява про скасування арешту підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області проводилось дізнання у кримінальному провадженні № 0000048, внесеного до ЄРДР 01 серпня 2020 року з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 213 КК України.
За фабулою справи, 31 липня 2020 року Володимир-Волинським ВП отримано інформацію про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно (без будь-яких відповідних документів) функціонує пункт прийому металобрухту, власником якого є ОСОБА_3 .
17 серпня 2020 року на підставі ухвали Володимир-Волинського міського суду було проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено один контейнер металобрухту, загальною вагою 2895 кг., дві ваги, дві алюмінієві сковорідки та одну каструлю, два зошити з чорновими записами та грошові кошти в сумі 169 грн.
Зважаючи на значення вилученого майна речового доказу у кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 серпня 2020 року задоволено клопотання прокурора, накладено арешт на все вилучене майно із забороною відчуження, розпорядження та користування даним майном.
З моменту вилучення вказане майно було оглянуте, інших дій з його використанням не проводилось.
На підставі постанови старшого інспектора сектора дізнання Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 30 листопада 2020 року кримінальне провадження № 0000048 за ч.1 ст.213 КК України було закрите у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України.
З постанови про закриття кримінального провадження не вбачається підстав для застосування спеціальної конфіскації вилученого майна. Питання щодо скасування накладеного арешту на вилучене майно не вирішувалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно положень ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі ч.3 ст.174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
У відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Беручи до уваги системний аналіз наведених вище приписів статей 170, 174 КПК України, слідчий суддя зазначає, що нормами кримінального процесуального закону визначений загальний порядок скасування арешту майна, яке може здійснюватись слідчим суддею під час досудового розслідування, прокурором у випадку закриття кримінального провадження за відсутності підстав для застосування спеціальної конфіскації або судом у разі закінчення справи постановленням судового акту.
З вказаних положень КПК України вбачається, що у слідчого судді, суду відсутні повноваження щодо скасування арешту на майно, якщо кримінальне провадження закрите на стадії досудового розслідування.
В даному випадку є всі підстави стверджувати про те, що прокурор виконує свої повноваження щодо процесуального керівництва у провадженні належним чином, а тому перевірив законність закриття кримінального провадження у відповідності до ч.6 ст.284 КПК України у встановлений строк, однак не вирішив питання щодо накладеного арешту на майно у вказаному провадженні.
Відповідно до вимог ч.3, ч.4 ст.24 КПК України, кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Якщо інше не передбачено цим Кодексом, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.
Згідно з п.18 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Згідно з ч. 1 ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому дим Кодексом.
Відповідно до положень ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного прав.
Здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, зважаючи на те, що під час закриття кримінального провадження № 0000048 від 01 серпня 2020 року прокурором, всупереч положення ч.3 ст.174 КПК України, питання про скасування арешту не вирішено, а також, враховуючи те, що в ході судового розгляду не встановлено наявність достатніх підстав, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, слідчий суддя вважає наявними підстави для скасування арешту, оскільки зазначені обставини вказують на те, що на час вирішення даного клопотання потреба в застосуванні цього заходу у кримінальному провадженні № 0000048 відпала.
У зв`язку з наведеним, керуючись ст.ст. 8, 129, Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод ст.ст.3, 7, 16, 24, 170-174 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно - задовольнити.
Скасувати арешт на майно, а саме на один контейнер металобрухту загальною вагою 2895 кг., дві ваги, дві алюмінієві сковорідки та одну каструлю, два зошити з чорновими записами та грошові кошти в сумі 169 грн., який був накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 серпня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000048.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1