Справа № 173/366/21
Номер провадження1-кп/173/93/2021
В И Р О К
іменем України

30 березня 2021 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження № 0000041 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17.04.2015 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України із призначенням покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним терміном 1 рік;
- 04.04.2016 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 71, п. б ч. 1 ст. 72 КК України частково приєднано 1 місяць невідбутого покарання за попереднім вироком Верхньодніпровського районного суду від 17.04.2015 та остаточно призначено до відбування покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений із Жовтоводської ВК 15.10.2019 по відбуттю строку покарання;
- 21.07.2020 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном строком на 1 рік, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 26 грудня 2020 року близько 18:00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_6 . Діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи вільний доступ до вказаного будинку АДРЕСА_2 , де зайшов до кухонної кімнати та помітив під вікном чавунну батарею з 10 секцій зеленого кольору, що була майже не підключена до системи опалення, яку і визначив об`єктом своєї злочинної діяльності. Після чого, ОСОБА_4 , керуючись корисливими намірами, таємно, повторно, з метою незаконного збагачення, відірвав батарею і виніс її через вхідні двері будинку на подвір`я та погрузивши її на належну йому металеву тачку покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 443/21 від 05.02.2021 матеріального збитку на суму 885,50 грн.
Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій єдиний протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_6 , 29 грудня 2020 року, близько 18:30 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи вільний доступ до вказаного будинку АДРЕСА_2 , зайшов до ванної кімнати та помітив під стіною чавунну ванну білого кольору, водопостачання до якої підключено не було, яку і визначив об`єктом своєї злочинної діяльності. Після чого, ОСОБА_4 , керуючись корисливими намірами, таємно, повторно, з метою незаконного збагачення, за допомогою фізичної сили рук витягнув через вхідні двері на вулицю вказану ванну на подвір`я, де погрузивши її на належну йому металеву тачку, покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 443/21 від 05.02.2021 матеріального збитку на суму 699,65 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав частково, та суду пояснив, що у нього була домовленість з ОСОБА_6 про те, що він буде робити ремонт в будинку АДРЕСА_2 , який він у неї винаймав у 2020 році. Він телефонував потерпілій та вона дала згоду на проведення ремонту, а також на заміну ванни та батареї. Після чого він виніс з будинку чавунну батарею та чавунну ванну, які здав до пункту прийому металобрухту. Отриманні кошти витратив на свої власні потреби. Після допиту потерпілої винним себе визнав повністю та пояснив, що його покази про те, що потерпіла надала йому дозвіл на проведення ремонту в її будинку, а також на заміну ванни та батареї є надуманими.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні злочину при обставинах указаних у мотивувальній частині вироку встановлена сукупністю належних та допустимих доказів досліджених та перевірених судом.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні суду пояснила, що вона здавала обвинуваченому в оренду будинок АДРЕСА_2 . У грудні місяці 2020 року, коли вона приїхала подивитись, що відбувається у вказаному будинку, виявила, що в будинку відсутнє належне їй майно, а саме: чавунна батарея та чавунна ванна. Ніякого дозволу на ремонт та винесення з будинку її майна вона обвинуваченому не давала. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу пред`явлення речей по фотознімкам для впізнання від 18.02.2021 року та фототаблиці до нього встановлено, що в ході проведення даної слідчої дії потерпіла ОСОБА_6 , впізнала серед пред`явлених їй речей належну їй чавунну батарею, яка була викрадена з її будинку.
Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу пред`явлення речей по фотознімкам для впізнання від 18.02.2021 року та фототаблиці до нього встановлено, що в ході проведення даної слідчої дії потерпіла ОСОБА_6 , впізнала серед пред`явлених їй речей належну їй чавунну ванну, яка була викрадена з її будинку.
Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу проведення слідчого експерименту від 18.02.2021 року та фототаблиці до нього за участю підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що в ході проведення даної слідчої дії ОСОБА_4 вказав на події та деталі вчинення злочину.
Із досліджених в судовому засіданні даних висновку судової товарознавчої експертизи №443/21 від 05.02.2021 року встановлено, що ринкова вартість досліджуваних об`єктів станом на грудень 2020 становила, а саме: одна чавунна батарея б/у з 10 секцій радянського виробництва 885,50 грн; одна чавунна ванна б/у білого кольору радянського виробництва 699,65 грн.
Загальна ринкова вартість досліджуваних об`єктів на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на грудень 2020, становила 1585,15 грн., за умови, що станом на вказану дату об`єкти мали якісні споживчі характеристики.
При оцінці доказів, які були надані сторонами кримінального провадження, суд керується ч.2 ст.17 КПК України та критерієм доведення «поза розумним сумнівом «Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» та вважає, що докази надані стороною обвинувачення є належними та допустимими, а їх сукупність достатня для визнання вини обвинуваченого.

Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №51 від 19.02.2021 року обвинувачений в період інкримінованого йому діяння і на теперішній час психічними захворюваннями не страждав та міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення відносяться до категорії нетяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують та покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, яке на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення в період іспитового строку за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21.07.2020 року, остаточне покарання необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій судом не обговорювалось, оскільки потерпіла ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявила, цивільний позов до суду не надала.

Що стосується питання продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує в сукупності всі обставини справи, особу обвинуваченого, який скоїв кримінальне правопорушення в період іспитового строку, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та призначеного покарання, а тому з метою запобігання ризиків передбачених ст. 177 КПК України переховуватися від суду та вчиняти нові кримінальні правопорушення, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21.07.2020 року, остаточно призначити покарання до відбуття у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 23 лютого 2021 року.

Продовжити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Речові докази по справі чавунну батарею зеленого кольору радянського виробництва та чавунну ванну білого кольору, які передано на зберігання ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1