Справа № 276/1225/21
Провадження по справі 1-кс/276/191/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2021 року смт. Хорошів

Слідчий суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області клопотання слідчого СВ відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000075 від 26.05.2021 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Володарськ-Волинський, Володарсько-Волинського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286-1 та ч.1 ст. 135 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ :

20.07.2021 слідчий СВ відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області звернувся до слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 26 травня 2021 року близько 18 год. 20 хв. водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «PEUGEOT-207» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався ним по вул. Самоцвітній в напрямку вул. Шкільної, що в смт. Хорошів Хорошівського району Житомирської області. Поблизу будинку № 13 вул. Самоцвітної в смт. Хорошів Житомирської області, водій ОСОБА_5 , в силу свого алкогольного сп`яніння, проявив небезпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінив дорожню обстановку і в порушення вимог пунктів 1.5, 1.7, 2.3 «б», 2.3 «д», 2.9 «а», 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху, маючи технічну можливість запобігти наїзду з моменту виявлення перешкоди для руху, яку об`єктивно спроможний був виявити з місця водія, в момент виникнення небезпеки для руху, своєчасно не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоди або небезпеку іншим учасникам, змінив напрямок руху, виїхав на зустрічну смугу та рухаючись передньою частиною керованого ним транспортного засобу здійснив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_8 , який перебував на зустрічній смузі руху проїзної частини. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди малолітній пішохід ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми та був доставлений до реанімаційного відділення КНП «Хорошівська ЦРЛ».

Крім того, одразу після наїзду на малолітнього пішохода ОСОБА_8 , водій ОСОБА_5 , будучи причетним до скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди, в порушення вимог пункту 2.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, не вжив усіх можливих заходів для надання першої медичної допомоги малолітньому потерпілому ОСОБА_8 , не викликав швидку медичну допомогу, не відправив потерпілого до лікувального закладу, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган поліції, не вжив усіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, а натомість, з метою уникнення відповідальності за скоєне, зник з місця пригоди, чим завідомо залишив без допомоги малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , який перебував у небезпечному для життя стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, коли ОСОБА_5 сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан та був зобов`язаний і мав змогу надати потерпілому допомогу.

27.05.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286-1 та ч. 1 ст. 135 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується долученими до клопотання доказами.

Ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27.05.2021 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.07.2021 до 20 год. 00 хв.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжений керівником Коростишівської окружної прокуратури до 27.08.2021, у зв`язку з необхідністю завершення виконання судово-медичної експертизи та проведення слідчого експерименту із безпосереднім свідком події неповнолітнім ОСОБА_9 , який перебуває у Херсонській області.

В обґрунтування доводів щодо необхідності продовження строку дії запобіжного заходу слідчий вказав, що ризики, визначені пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати.

На переконання слідчого, доказом існування ризику переховування підозрюваного від суду є те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, він зловживає алкогольними напоями, на даний час офіційно не працевлаштований.

Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується можливістю незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій, оскільки свідками у даному провадженні є особи, які відомі підозрюваному та проживають в одному населеному пункті.

Доказом існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, на думку слідчого, є те, що ОСОБА_5 може не з`являтися на виклики слідчого, прокурора чи суду, оскільки офіційно не працевлаштований та зловживає алкогольними напоями.

Крім того, у слідчого є підстави вважати, що у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки даний злочин було вчинено у стані алкогольного сп`яніння.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні подане клопотання підтримали, надали пояснення аналогічні, викладеним у клопотанні, та просили клопотання задовольнити, зазначивши, що ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, а також неможливістю запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу. Також вказали, що завершити досудове розслідування до закінчення строку тримання під вартою ОСОБА_5 не можливо, у зв`язку з необхідністю завершення виконання судово-медичної експертизи та проведення слідчого експерименту із безпосереднім свідком події неповнолітнім ОСОБА_9 , який перебуває у Херсонській області.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив застосовувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 жодним чином не буде ухилятись від слідства та суду, або впливати на свідків, ризики, вказані в клопотанні, не підтверджені слідчим та прокурором. Пояснив, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має двох малолітніх дітей, постійне місце проживання, працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, з 09.03.2021 року йому встановлено 3 групу інвалідності. Крім того, 26.05.2021 та 27.05.2021 мати та дружина підозрюваного передали на лікування малолітнього ОСОБА_8 кошти в сумі 45 тисяч гривень. Враховуючи вказане, просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувати до нього цілодобовий домашній арешт.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000075 від 26.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286-1 та ч. 1 ст. 135 КК України, в скоєнні яких ОСОБА_5 повідомлено про підозру.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні постановою керівника Коростишівської окружної прокуратури від 20.07.2021 продовжено до 3-х місяців - до 27.08.2021 року.

Ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 28.05.2021 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб - до 25 липня 2021 року, включно, без визначення розміру застави.

Частиною першою статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог ст.194 КПК України слідчий суддя враховує наступні обставини.

Національне законодавство не містить визначення поняття обґрунтованої підозри, однак відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа, можливо, вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (рішення «N.C. проти Італії» від 11 січня 2001, §45).

Під час розгляду клопотання слідчим та прокурором на підставі матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання та досліджених в судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286-1 та ч. 1 ст. 135 КК України. Підозра підтверджується не лише визнавальними показами ОСОБА_5 , але й сукупністю доказів: протоколом огляду місця події (місця вчинення кримінального правопорушення) від 26.05.2021; протоколом затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчинення злочину від 26.05.2021; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.05.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 27.05.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 27.05.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 27.05.2021; протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_13 від 27.05.2021; протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 від 27.05.2021; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_14 від 27.05.2021, протоколом допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_15 від 15.07.2021, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 16.07.2021, протоколами проведення слідчих експериментів від 16.07.2021.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

У поданому клопотанні слідчий вказував на наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливістю переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, зокрема в пункті 36 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років (ч. 2 ст. 286-1 КК України), може вдатися до відповідних дій.

Крім того, наявність вказаного ризику підтверджується й тим, що ОСОБА_5 після вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди зник, не надавши будь якої медичної допомоги малолітньому потерпілому, який перебував у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів для самозбереження через малолітство та міг надати допомогу, чим поставив останнього в небезпечний для життя стан.

Обґрунтованими є доводи прокурора про наявність ризику того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, зможе впливати на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом психічного тиску, умовляння, переконання, або іншим чином з метою зміни останніми показів, які є джерелом доказу в кримінальному провадженні. Так, свідки у даному кримінальному провадженні є місцевими жителями та проживають неподалік від місця проживання підозрюваного, у зв`язку чим останній матиме реальну можливість незаконно впливати на них будь яким способом.

Вирішуючи питання про підтвердження зазначених ризиків, слідчий суддя також враховує початкову стадію досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000075, розпочатого лише 26.05.2021, суть та характер кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286-1 та ч. 1 ст. 135 Кримінального кодексу України, особу підозрюваного та обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Що стосується доводів слідчого та прокурора про наявність ризиків перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований та зловживає алкогольними напоями, то вони є безпідставними, оскільки вказані ризики не обґрунтовані та не підтверджені належним чином, а тому слідчий суддя вважає їх недоведеними.

З урахуванням вимог частини 5 статті 199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлені раніше ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п.1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого йому злочину, за який законом передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких слідчим суддею було обрано підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не відпали. Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного захожу 28.05.2021 року слідчим суддею було встановлено достатньо підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Щодо можливості застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, сукупність відомостей про підозрюваного.

Слідчий суддя враховує, що незважаючи на позитивну характеристику ОСОБА_5 за місцем проживання та наявність міцних соціальних зв`язків, останній на даний час звільнений з роботи, про що сам повідомив в судовому засіданні, раніше зловживав алкогольними напоями, крім того 06.12.2018 року був притягнений Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП (за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння) з накладенням адміністративного стягнення у виді 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.. Проте, належних висновків не зробив та продовжив протиправну діяльність.

Слідчий суддя зважає на те, що ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (згідно довідки лікаря від 26.05.2021 3,06 проміле), керував автомобілем, що свідчить про порушення ним відповідних Правил дорожнього руху, а також про його безвідповідальне відношення як до безпеки своїх дітей так і до інших осіб, яким він завдав та міг завдати шкоди, керуючи транспортним засобом. Крім того, ОСОБА_5 після вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди зник, не надавши будь якої медичної допомоги малолітньому потерпілому, який перебував у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів для самозбереження через малолітство, чим поставив останнього в небезпечний для життя стан.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж у вигляді тримання під вартою, буде суперечити суспільному інтересу, який полягає в захисті та охороні найвищої соціальної цінності права на життя та здоров`я людини. Інший запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому, незважаючи на презумпцію свободи та невинуватості, наявні ризики, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, виправдовують необхідність продовження застосування до ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Посилання захисника та підозрюваного ОСОБА_5 на те, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою негативно вплине на стан його здоров`я, оскільки йому з 09.03.2021 року встановлено третю групу інвалідності, слідчий суддя не бере до уваги, оскільки згідно довідки до акту огляду МСЕК Серії 12ААВ №288789, ОСОБА_5 протипоказана лише важка фізична праця та тривала ходьба. Відтак, підозрюваний не потребує стороннього догляду, а обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не передбачає залучення осіб, відносно яких він застосований, до робіт з використанням важкої праці. Крім того, стороною захисту не надано доказів на підтвердження погіршення здоров`я ОСОБА_5 за час тримання його під вартою, або ж звернення до лікаря за медичною допомогою, що свідчить про те, що такий запобіжний захід суттєво не впливає на стан його здоров`я та не перешкоджає у подальшому перебувати у місцях позбавлення волі.

Слідчий суддя враховує також об`єктивну неможливість закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000075 від 26.05.2021 до завершення строку дії ухвали Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27.05.2021 року, якою підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.07.2021року, з огляду на необхідність проведення експертизи та слідчого експерименту за участі свідка, ознайомлення сторін з матеріалами кримінального провадження та складення обвинувального акту, а тому вважає за можливе продовжити строк запобіжного заходу для підозрюваного у межах строків досудового розслідування, тобто до 27 серпня 2021 року, включно.

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України тією ж ухвалою має визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним передбачених процесуальним законом обов`язків, внесення якої є підставою для звільнення особи із-під варти.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, який на даний час офіційно не працевлаштований, дані про його особу, встановлені судом ризики, передбачені ст.177 КПК України, на переконання слідчого судді, розмір застави має становити 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення в такому розмірі застави буде гарантувати виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків. У разі внесення застави на підозрюваного необхідно покласти слідуючі обов`язки: 1) прибувати на виклики до слідчого, прокурора або суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти прокурора, слідчого чи суд про зміну місця проживання;

З огляду на вищевикладене, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.176 - 178, 182, 183,194,196,197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000075 від 26.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286-1 та ч.1 ст. 135 Кримінального кодексу України, про продовження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 27 серпня 2021 року, включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 118950 грн, яку має право внести підозрюваний або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) на депозитний рахунок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються такі обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений ними час за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі смт Хорошів, Хорошівського району Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або місця роботи.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.

Строк дії ухвали встановити до 27 серпня 2021 року, включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 27.07.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1