Справа № 703/4039/20

УХВАЛА

08 червня 2021 року м.Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомоссті про яке внесено до ЄРДР за № 0000268 26.09.2020р. щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сміла Черкаської області, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України

за участю

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

особи, щодо якої розглядається клопотання, ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 25 вересня 2020 року приблизно о 18 год 00 хв, перебуваючи в приміщенні кухні кафе-бару «Верзоль» по вул. Телеграфній, 6, в м. Сміла Черкаської області, заволодів телефоном марки "Xiaomi Redmі 7А 2/16 Gb Mate BIask", IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , вартістю 1743,33 грн, чим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор, зважаючи на висновок судово-психіатричного експерта, зазначив про необхідність застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру.

Потерпіла не заперечувала проти застосування примусових заходів медичного характеру та пояснила, що вона працює барменом в кафе-барі «Верзоль». 25 вересня 2020 року в цей бар прийшов чоловік, якого, як вона дізналась згодом, звуть ОСОБА_3 , та замовив 100 гр горілки. Випивши її він пішов. Оскільки в приміщенні бару нікого не було, вона разом з поваром пішли до підвалу. При цьому, залишили в кухні мобільний телефон. Коли повернулись, то помітили відсутність телефону. Вона вийшла на вулицю та запитала у людей, які стояли на вулиці біля бару, про те, хто заходив в приміщення. Отримала відповідь, що якийсь чоловік. Подумала, що це той самий чоловік, який перед цим замовляв горілку. Згодом вона побачила ОСОБА_3 та запитала навіщо він взяв телефон. Він відповів, що він його передав товаришу, пообіцяв повернути.

Захисник та законний представник не заперечували проти застосування примусових заходів медичного характеру. Законний представник пояснила, що ОСОБА_3 в 2021 році отримав черепно-мозкову травму, після якої погіршився його психічний стан.

ОСОБА_3 свою позицію щодо можливості застосування примусових заходів медичного характеру не висловив.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру та якщо слід, то які саме.

Факт вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.09.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_5 вказала, що 25.09.2020 р. близько 18 год в м. Сміла по вул. Телеграфній невідома особа, перебуваючи в приміщенні кафе «Верзоль», шляхом вільного доступу скоїла крадіжку її мобільного телефону марки «Xiaomi Redmі 7А»;

- протоколом огляду місця події від 08.10.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_6 тримала в руках телефон марки «Redmі» та пояснила, що цей телефон приніс на її роботу невідомий чоловік для передачі сину ОСОБА_3 . Про те , що телефон крадений, вона нічого не знала;

- заявою ОСОБА_6 08.10.2020 року про добровільну видачу телефону марки «Redmі», чорного кольору;

- протоколом огляду предметів від 09.10.2020 року з фото таблицями, згідно з якими вилучений у ОСОБА_6 телефон є телефоном марки "Xiaomi Redmі 7А 2/16 Gb Mate BIask" і має IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.10.2020р., відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 впізнав особу, зображену на фото № 1 за рисами обличчя, як особу, що перебувала в приміщенні бару «Верзоль» та після чого зник її телефон;

- довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_5 , згідно з якою особою на фото № 1 є ОСОБА_3 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.10.2020р., відповідно до якого свідок ОСОБА_8 впізнав особу, зображену на фото № 3 за рисами обличчя, як особу, що без дозволу зайшла на кухню в кафе «Верзоль»;

- довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідок ОСОБА_8 , згідно з якою особою на фото № 3 є ОСОБА_3 ;

- висновком експерта № 8/1013 від 20.10.2020 року, відповідно до якого ринкова вартість телефону марки "Xiaomi Redmі 7А 2/16 Gb Mate BIask" бувшого у використанні станом на 25.09.2020 року могла становити 1743,33грн.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 452 від 13.11.2020 року на період часу, до якого відноситься скоєння ОСОБА_9 інкримінованого йому правопорушення, у нього не відмічалось проявів хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки, а виявлялися прояви психічного розладу у формі органічного психічного розладу у зв`язку з наслідками черепно-мозкової травми (2001 року), з помірно вираженими когнітивними і емоційно-вольовими розладами (F-07.2 за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), ускладненого психічними і поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності (F10.02 за МКХ-10) - через що на вказаний період часу він не був здатний повною мірою усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

На теперішній час у ОСОБА_3 виявляються прояви психічного розладу у формі органічного психічного розладу у зв`язку з наслідками черепно-мозкової травми (2001 року), з помірно вираженими когнітивними і емоційно-вольовими розладами, ускладненого психічними і поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності через що він нездатний повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними, нездатний самостійно здійснювати свої процесуальні права і обов`язки при проведенні слідчих дій і при розгляді справи в суді і за своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині помірно виражені емоційно-вольові і когнітивні розлади із зниженням критичних функцій, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння ОСОБА_3 суспільно-небезпечних дій, він потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Таким чином, оцінивши в сукупності зазначені вищевказані докази, суд вважає, що суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, мало місце і воно вчинено ОСОБА_3 ..

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

При чому, в ухвалі суду про застосування примусових заходів медичного характеру не наводиться назва конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа та не вказується строк застосування таких заходів.

Відповідно до вимог ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру нормами чинного КПК України не передбачені.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 93, 94 КК України, ст. 372, 395, 503, 512, 513 КПК України, суд-

ухвалив:

Застосувати до ОСОБА_3 за вчинення суспільно-небезпечного діянння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, про що йому оголосити.

Речові докази у провадженні: мобільний телефон марки "Xiaomi Redmі 7А 2/16 Gb Mate BIask", IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , переданий потерпілій ОСОБА_5 , залишити їй за належністю, звільнивши її від зобов`язань по зберігальній розписці.

Судові витрати прийняти на рахунок держави.

Копію ухвали направити до лікувального закладу за місцем проживання ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена протягом 30 днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Повний текст проголошений 15.06.2021 року.

Головуючий: ОСОБА_1