1Справа № 335/447/21 1-кп/335/415/2021
В И Р О К
08 червня 2021 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей, має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого 19.07.2019 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч 1 ст 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень 00 копійок. 06.05.2020 знято з обліку у зв`язку з оплатою штрафу,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -
ОСОБА_5 , 25.09.2020 приблизно о 15 годині 00 хвилин, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, діючи всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995, у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленої досудовим розслідуванням особи через мережу «Telegram» замовив психотропну речовину для власного споживання без мети збуту.
Отримавши координати місцезнаходження психотропної речовини, та маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, ОСОБА_5 25.09.2020 приблизно о 15 годині 00 хвилин, знаходячись неподалік будинку 117-А по вул. Перемоги у м. Запоріжжі біля дерева, знайшов прозорий зіп-пакет з речовиною білого кольору.
Усвідомлюючи, що даний згорток містить психотропну речовину, а також спосіб її передачі та фасування, ОСОБА_5 підняв зазначений прозорий зіп-пакет, тим самим, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», обіг якої заборонено, яку поклав до своєї сумки чорного кольору, де став незаконно зберігати при собі без мети збуту.
«PVP» згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, віднесено до категорії особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено.
Вищезазначені дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 05.01.2021 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю адвоката ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, згідно якої ОСОБА_5 під час досудового розслідування беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, які викладені в письмовому повідомленні про підозру від 05.01.2021 року та п. 1 угоди і під час підписання угоди про визнання винуватості підтверджує факт беззаперечного визнання вини.
Сторони в угоді погодили покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 рік зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік , та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. ОСОБА_5 із запропонованим видом та мірою покарання згоден.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , підтримала угоду, яка підписана між обвинуваченим та прокурором, та просила її затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального проступку визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а також пояснив, що під час укладення угоди діяв добровільно, розуміє свої права та наслідки укладеної угоди про визнання винуватості, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості судом.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що угода підписувалася у її присутності, порушень вимог КПК при її укладанні не було, згода обвинуваченого на укладення угоди про визнання винуватості була добровільною, а тому просила затвердити угоду про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд доходить наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, зокрема: характер і тяжкість обвинувачення, ступінь і характер сприяння підозрюваного у проведенні розслідування.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє роз`яснені йому права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Узгоджена міра покарання відповідає санкції ч. 1 ст. 309 КК України, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, та вимогам ст. 65 КК України, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.
Крім того, сторони кримінального провадження у судовому засіданні підтримали укладену угоду в повному обсязі та наполягали на її затвердженні в даному судовому засіданні.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, яка укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню була проведена судово-хімічна експертиза, висновок № 7-2840 від 07.10.2020 року, який покладено в основу обвинувачення, то процесуальні витрати в сумі 817 грн. 25 коп. на залучення експерта, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_5 .
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 374, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді у вигляді 1 одну року обмеження волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не скоїть нового злочину, і виконає покладені на нього судом такіобов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,
роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судово-хімічної експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 817 гривень 25 копійок.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1