В И Р О К

Іменем України

12.07.2021 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.,

при секретарі - Штойко О.Ю.,

із участю: прокурора Слободяна В.Ю.,

потерпілої ОСОБА_1 ,

представника потерпілої Жикевич В.П.,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 21.04.2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Іванківці Жмеринського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, пенсіонера, невійськовозобов`язаного, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Близько 17 годин 40 хвилин 20.04.2019 року ОСОБА_2 , перебуваючи поблизу місцевого кафе "Мрія", яке розташоване по вул. Тиверській, 57, в смт.Тиврів Тиврівського району Вінницької області, під час словесної суперечки із ОСОБА_1 , яка виникла раптово на ґрунті неприязних відносин, незаконно, умисно, розуміючи протиправність своїх дій, з метою спричинення шкоди здоров`ю останній, наніс один удар головою в обличчя ОСОБА_1 , внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійної рани правої брови, параорбітальні гематоми з обох сторін, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 20.05.2019 року №62 належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вказані дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Потерпіла ОСОБА_1 до початку судового розгляду заявила цивільний позов із вимогами стягнення на її користь з обвинуваченого ОСОБА_2 6590,20 грн майнової шкоди та 35000 грн моральної шкоди (т.1 а.с.38-41,93-96).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, не визнав повністю. Пояснив, що 20.04.2019 року він з дружиною у продуктового магазину в смт.Тиврові зустріли свого колишнього зятя ОСОБА_3 , з яким деякий час поспілкувалися разом на лавці біля відділення "Укртелеком" та випили по пляшці пива. Приблизно за 10 хвилин туди прибігли його дочка ОСОБА_4 із теперішнім її чоловіком ОСОБА_5 . Останній розпочав бійку з ОСОБА_3 , завдавши йому одного удару. Його, обвинуваченого, дружина затримала, завадивши йому розборонити вказаних осіб, бо у присутнього там також ОСОБА_6 побачила в руках предмет, схожий на заточку. ОСОБА_3 у відповідь завдав кілька ударів ОСОБА_5 , після чого того відвели додому ОСОБА_4 і ОСОБА_6 . Потім він, обвинувачений, взів у руки по пакету з продуктами та слідом за своєю дружиною пішов разом з нею додому. ОСОБА_3 затримався у власних потребах біля вказаної лавки. Коли він, обвинувачений, проходив через хвіртку, обладнану в огорожі територій відділення "Укртелеком" та кафе "Мрія", на нього несподівано налетіла ОСОБА_1 , яка швидко бігла у зустрічному напрямку, ймовірно на порятунок свого сина, та яку він до цього не бачив. Потерпіла відсахнулась від нього та впала на спину на траву. Чи отримала вона при цьому тілесні ушкодження йому невідомо, він не звертав на це уваги, прямуючи далі дістався додому. Його дружина повернулася до потерпілої й почала запитувати у ОСОБА_1 , що сталося, й допомогла також їй підвестися. Далі туди також надійшов ОСОБА_3 . Умисного удару з розмаху головою в обличчя потерпілій, він, обвинувачений, не завдавав, так як тримав у руках пакети з придбаними продуктами і квітами. Вказав, що потерпіла нижча від нього за зростом. Після зіткнення з нею видимих слідів крові на собі не бачив. Зауважив, що того дня із друзями випив на ринку близько 150 г коньяку, попередньо того, як з ОСОБА_3 випили ще по пляшці пива. Просив суд його виправдати. Заявлений до нього цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 не визнав повністю, так як не вважає себе винуватим.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується доказами, дослідженими в ході судового розгляду.

Так, потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що 20.04.2019 року близько 18:00 години їй подзвонила якась жінка та повідомила, що біля кафе "Мрія" в смт.Тиврові лупцюють її сина чоловіки на прізвища ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Вона одразу побігла у напрямку вказаного кафе. Дорогою спинила попутний автомобіль, на якому дісталася до кафе "Мрія". Там відбувався якийсь захід і спереду будівлі перебувало багато людей, а збоку розташувались обвинувачений ОСОБА_2 з дружиною та дочкою на ім`я ОСОБА_9 , у якої був скривавлений одяг, а також їх колишній зять ОСОБА_3 . Її, обвинуваченої, дітей там вже не було. Вона підійшла до ОСОБА_3 та запитала скільки ще має тривати переслідування та побиття її сина, який в теперішній час одружений з дочкою обвинуваченого. ОСОБА_3 її відштовхнув та нецензурно вилаявся у її бік. У цей момент ОСОБА_2 , який увесь час до цього розташовувався збоку, раптово наблизився до неї, схопив її за плечі руками та своєю головою вдарив її у обличчя, після чого штовхнув, від чого вона впала на траву, вдарившись об землю головою. Почувши, як її звала невістка ОСОБА_9 та просила викликати швидку допомогу, вона спробувала відкрити очі та відчула, що по обличчю у неї тече кров. ОСОБА_2 висловив їй додатково погрози й разом з ОСОБА_3 пішли звідти. Сторонні люди, які відпочивали у кафе надали їй першу допомогу. Швидка допомога приїхала за півгодини. Також поки вона лежала на землі, на місце подій прибули працівники поліції, яким вона повідомила про те, що її побив ОСОБА_2 . При цьому також виявила відсутність золотих сережок, які були на ній, а також побачила, що був розірваний її золотий ланцюжок і з нього зник золотий кулон. На її прохання невістка ОСОБА_9 почала шукати зниклі прикраси поруч у траві та змогла знайти лише сережки, а золотий кулон не було знайдено. Каретою швидкої допомоги її доставили до лікарні де їй надали медичну допомогу. У неї був дуже високий артеріальний тиск. На пораненій брові наклали три шви, а також вкололи знеболююче. Після цього її відправили додому, де наступного дня вона відлежувалась, її сильно боліла голова та відчувалася нудота. Також у неї набрякло обличчя, з`явилися численні гематоми. На другий день після вказаного побиття чоловік завіз її до лікарні, де її госпіталізували. Їй діагностували струс головного мозку. На стаціонарному лікуванні перебувала близько десяти днів. Зауважила, що прояви особистої неприязні ОСОБА_2 виявляв до неї в агресивній формі ще раніше з причин того, що його дочка зійшлася жити з її сином. Упродовж її лікування та до теперішнього часу обвинуваченим або кимось іншим від його імені їй не надавалось ніякої допомоги. Просила призначити обвинуваченому ОСОБА_2 найсуворіше покарання. Заявлений цивільний позов підтримала у повному обсязі та просила його задоволити. Вказала, що оспорювану майнову шкоду вона оцінює в сумі 6590,20 грн, виходячи з вартості пошкодженого протиправними діями обвинуваченого золотого ланцюжка 585 проби, масою 3,01 г, придбаного нею раніше за 4250 грн, вартості втраченого під час нападу на неї золотого кулона, масою 1,07 г, вартістю 1700 грн, а також понесених нею витрат на лікування в розмірі 640,20 грн. Оспорювану моральну шкоду оцінила в сумі 35000 грн з підстав перенесеного нею за наслідком вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення тривалого лікування, під час чого вона була вимушена терпіти біль, відчувала приниження й страх за власне здоров`я. Їй було накладено три шви на праву брову, внаслідок чого з`явилися неестетичні шрами, що завдає їй значного дискомфорту.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_5 пояснив суду, що він проживає однією сім`єю з дочкою обвинуваченого ОСОБА_2 20.04.2019 року у нього трапився конфлікт з обвинуваченим ОСОБА_2 та колишнім його зятем ОСОБА_3 , які викликали його у двір кафе " Мрія ", де спільно вчинили потасовку щодо нього. Хто і як побив потерпілу ОСОБА_1 особисто він не бачив. Про те, що останній було заподіяно тілесні ушкодження на обличчі, та що це трапилося згодом того ж дня, він дізнався від сторонньої особи, а саме від ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_2 є її батьком, а потерпіла ОСОБА_1 доводиться їй свекрухою, так як із сином останньої вона проживає однією сім`єю. Її батько не погоджується з даною обставиною і це передувало тому, що 20.04.2019 року трапився конфлікт між обвинуваченим ОСОБА_2 та потерпілою ОСОБА_1 , про який вона дізналася, вже перебуваючи із своїм чоловіком вдома, куди до них прийшли працівник поліції ОСОБА_10 із ОСОБА_6 . Останні їм повідомили, що ОСОБА_1 знаходиться на станції швидкої медичної допомоги, куди вона з чоловіком одразу вирушили. Там побачили, що у ОСОБА_1 була зашита брова, яка кровила через її розсічення, на її обличчі були синці, саме обличчя було набряклим. Потерпіла розповіла, що ці тілесні ушкодження їй заподіяв ОСОБА_2 , вдаривши її в обличчя з розмаху своєю головою, від чого вона впала. Попередньо до цього того ж дня відбувся конфлікт сина потерпілої ОСОБА_5 , який є її теперішнім чоловіком, переважно із її колишнім чоловіком ОСОБА_3 , у присутності також обвинуваченого ОСОБА_2 , що був ініційований останніми, які на території поблизу поруч із кафе "Мрія" в смт.Тиврові затіяли бійку з ОСОБА_5 , яку розборонили сторонні люди.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що одного дня у 2019 році, напередодні дня народження потерпілої ОСОБА_1 , трапилася сутичка обвинуваченого ОСОБА_2 із ОСОБА_5 , яких розборонили люди, що перебували поруч. Він тоді проходив по іншій стороні вулиці, коли побачив через дорогу, як біля кафе "Мрія" в смт.Тиврові обвинувачений ОСОБА_2 узяв за верхній одяг жінку, яку умисно вдарив головою в обличчя, після чого та впала донизу й знепритомніла. Йому було чути, як дочка обвинуваченого голосно кликала ту жінку. Із кафе повиходили люди, він також підійшов ближче, побачивши, що потерпілою виявилася ОСОБА_1 . У неї була розсічена брова та обличчя заливала кров. Після цього він одразу побіг на станцію швидкої допомоги, що розташована неподалік, аби викликати бригаду медиків. Потім з медичним бинтом, якого придбав в аптеці, щоб затулити рану, повернувся назад на вказане місце подій, куди згодом приїхали карета швидкої допомоги і працівники поліції. ОСОБА_2 вже був відсутній. Бачив серед присутніх дружину обвинуваченого, її дочку ОСОБА_9 , а також ОСОБА_3 . Поруч з ОСОБА_1 розшукували її золоті прикраси, що попадали з неї. Уточнив, що обвинувачений ОСОБА_11 був одягнутий у сіру куртку, натомість учасників попереднього конфлікту він знає в обличчя, безпосередньо розбороняючи їх. Після того, як потерпілу забрала швидка медична допомога, він повідомив про це ОСОБА_5 , додому до якого прийшов разом із знайомим працівником поліції.

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що потерпілу ОСОБА_1 він знає близько двадцяти років, проте з нею ніяк не спілкується. Особисто не бачив яким чином потерпіла ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у другій половині дня 20.04.2019 року. Бачив лише, як їй допомогли підвестися з землі сторонні люди, у неї була розсічена брова, яка кровоточила. Не пам`ятає, чи спілкувалася з ним потерпіла ОСОБА_1 . Попередньо до цього неподалік вказаного місця він зустрівся із обвинуваченим ОСОБА_2 та його дружиною, які вийшли з продуктового магазину. Спільно з ОСОБА_2 порозмовляли та разом випили пива, після чого останній із продуктовими пакетами в руках разом з дружиною пішли додому, а він рушив слідом за ними через певний час. На місці, де побачив поранену потерпілу, обвинуваченого ОСОБА_2 не бачив, й сам невдовзі звідти пішов.

Окрім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, підтверджується іншими доказами, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000076 від 21.04.2019 року щодо внесення відомостей за заявою ОСОБА_1 від 20.04.2019 року (т.2 а.с.2) про спричинення їй ОСОБА_2 тілесних ушкоджень того ж дня близько 17 годин 40 хвилин неподалік кафе "Мрія" по вул. Тиверській в смт.Тиврів (т.2 а.с.1);

- висновком судово-медичної експертизи від 20.05.2019 року №62, призначеної ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 16.05.2019 року (т.2 а.с.3-4), відповідно до якого встановлено, що у ОСОБА_1 мали місце струс головного мозку, забійна рана правої брови, параорбітальні гематоми з обох сторін. Дані ушкодження виникли можливо 20.04.2019 року, по ступеню тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 добу). Усі вказані вище тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), оскільки при вивченні представленої медичної карти ОСОБА_1 у її записах не відображено індивідуальних ознак травмуючої поверхні, не виключається виникнення даних ушкоджень від удару чолом сторонньої особи в обличчя, на що вказує обстежувана ОСОБА_1 (т.2 а.с.5-6);

- протоколом слідчого експерименту від 10.06.2019 року із фототаблицею до нього, під час проведення якого потерпіла ОСОБА_1 розповіла та продемонструвала, що приблизно о 17:00 годин 20.04.2019 року поблизу кафе "Мрія" по вул. Тиверській в смт.Тиврові виникла суперечка між нею та ОСОБА_2 , під час якої останній взяв її обома руками за плечі та головою наніс один удар в обличчя у ділянці перенісся (т.2 а.с.12-15,16).

Оцінюючи докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що незважаючи на невизнання обвинуваченим вини, його винність у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується сукупністю доказів по справі, зокрема послідовними показаннями потерпілої ОСОБА_1 , свідків, письмовою заявою потерпілої, відповідним висновком судово-медичної експертизи та протоколом слідчого експерименту, встановленими судом обставинами справи, які об`єктивно співпадають із наведеними доказами, узгоджуються з ними, та сумнівів у суду не викликають. Позаяк неспростовних фактів щодо неправдивості свідчень потерпілої чи свідків у даному кримінальному провадженні, або щодо протиправного впливу сторони обвинувачення на обвинуваченого ОСОБА_2 не доведено, за відсутності іншого суд не вправі ґрунтувати власне рішення на жодних припущеннях, що втім не виключає підстав та можливості перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами в подальшому у разі їх підтвердження у встановленому порядку.

У зв`язку із цим суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_2 в частині того, що він випадково зіткнувся із потерпілою ОСОБА_1 , та розцінює їх як недостовірні, й такі дії обвинуваченого суд вважає способом уникнути відповідальності за вчинене діяння, проте, його винуватість повністю підтверджується ретельно дослідженими у судовому засіданні доказами, сукупність яких спростовує вказані твердження обвинуваченого.

Таким чином, суд доходить висновку, що, дотримуючись засад змагальності, стороною обвинувачення в порядку ст.92 КПК України доведено перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в ході судового розгляду, а саме - винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, тобто умиснному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно положень ст.12 КК України, у чинній її редакції, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке належить до кримінальних проступків.

Щодо особи обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_2 є громадянином України та непрацездатною особою - пенсіонером, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (т.2 а.с.7), за місцем проживання він характеризується позитивно (т.2 а.с.11). Відповідно до повідомлення КНП "Тиврівська ЦРЛ" від 21.05.2019 року №546 обвинувачений ОСОБА_2 на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває (т.2 а.с.9).

У відповідності до висновків досудової доповіді від 10.09.2019 року, складеної Тиврівським районним відділом з питань пробації, оцінено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_2 та середній ризик небезпеки для суспільства, відтак орган пробації вважає за можливе виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк. Виконання покарання в громаді визначено можливим за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме проходження пробаційної програми "Подолання агресивної поведінки". У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання, орган пробації вважає доцільним покладення на нього обов`язку не виїжджати за межі України без погодженя з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою (т.1 а.с.86-87).

Визначених положеннями ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , судом не встановлено.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , судом відносить вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що вчинене ОСОБА_2 кримінальне правопорушення є закінченим кримінальним проступком, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується за місцем постійного проживання, має літній вік та є пенсіонером, враховуючи обставини, що обтяжують його покарання, хоча й за відсутності обставин, що пом`якшують покарання, із врахуванням думки потерпілої, яка вимагала суворого покарання, з огляду також на посткримінальну поведінку обвинуваченого, яка не містила жодних дієвих заходів щодо відшкодування завданих збитків, втім з огляду на невстановлення наявності незворотніх наслідків для здоров`я потерпілої ОСОБА_1 та згідно висновків досудової доповіді суд доходить висновку про необхідність з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових правопорушень призначення йому покарання у виді максимального розміру штрафу, передбаченого вказаної частиною статті закону про кримінальну відповідальність, визначаючи неможливим застосування щодо нього покарань у виді арешту, виправних робіт чи обмеження волі, як для непрацездатної особи пенсійного віку, а також недоцільним застосування покарання у виді арешту, водночас не вбачаючи підстав для застосування щодо нього вимог ст.69,69-1,75 КК України з визначених законом підстав.

Вирішуючи заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 , з урахуванням засад кримінального провадження щодо принципів верховенства права, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд доходить висновку, що він підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Положеннями ч.5 ст.128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно вимог п.6 ч.2 ст.242 КПК України, в редакції, яка діяла на час вчинення даного кримінального правопорушення, слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Враховуючи, що стороною цивільного позивача в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення суду не представлено висновку експерта про визначення розмірів оспорюваних за предметом заявлених позовних вимог майнової та моральної шкоди, судом визначається неналежними та недопустимими долучені до цивільного позову письмові докази стосовно саме розміру матеріального та морального збитку, що за наслідком невизнання цивільного позову цивільним відповідачем підлягає доказуванню у передбачений вказаним вище кримінальним процесуальним законом спосіб, чого у даному конкретному випадку належно здійснено не було. У зв`язку з цим також відсутні підстави відшкодування заявлених витрат потерпілої на професійну правничу допомогу.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Клопотань про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не надійшло.

На підставі викладеного, керуючись ст. 128, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_2 визнати винуватим та призначити йому покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

У задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 щодо стягнення на її користь з обвинуваченого ОСОБА_2 6590 гривень 20 копійок майнової шкоди та 35000 гривень моральної шкоди - відмовити повністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому.

Суддя Вернік В.М.