Справа № 496/5065/20
Провадження № 1-кп/496/260/21
У Х В А Л А

02 липня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Біляївський районний суд Одеської області розглядає вказане кримінальне провадження.
04 липня 2021 року спливає двомісячний термін запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.
Прокурором до суду було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.
В судовому засіданні прокурор подане клопотання про продовження запобіжного заходу підтримав, просив його задовольнити, так як ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, також прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки під час досудового розслідування оголошувався у розшук, крім того, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, адже обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходів.
Захисник обвинуваченого в судове засідання не з`явився. Обвинувачений не заперечував проти проведення судового засідання за відсутності захисника, зазначив, що державний захисник непотрібен.
Обвинувачений в судовому засіданні залишив вирішення клопотання на розсуд суду.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, вивчивши матеріали що додані до клопотання, суд дійшов до наступного висновку.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Приймаючи рішення про можливість продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою суд приймає до уваги, що у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:
ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller проти Austria/;
ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller проти Austria/;
ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter проти Austria/;
ризик, що особа порушить громадський порядок / справа Letellier проти France/.
Доцільність продовження строку перебування під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, визначає вірогідність переховування від суду.
Оцінюючи ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходу, враховуючи сукупність зазначених ризиків та аргументів, які на даний час не відпали суд вважає клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Суд не вбачає підстав для визначення розміру застави щодо обвинуваченого ОСОБА_4 так як обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходів.
Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що інші характеризуючі данні ніж зібрані досудовим слідством, що можуть мати значення, обвинуваченим не надані, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину та ризики, які на даний час не перестали існувати, суд приходить до висновку, про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, та вважає необхідним продовжити строк запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки зазначені фактори виправдовують тримання даної особи під вартою.
Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 184, 314-315, 376, 395 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме з 02 липня 2021 року по 30 серпня 2021 року, включно.
Утримання обвинуваченого проводити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі - начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст оголошено 07.07.2021 року о 10:10 годині.

Суддя ОСОБА_1