Справа № 509/2475/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь кримінальне провадження №0000292 від 11.05.2021 року з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванівка Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який в силу ст.89 КК України є таким, що судимості не має,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.05.2021 року, приблизно о 09 годин 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в гостях у свого знайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході спільного вживання алкогольних напоїв, в нього виник злочинний умисел, спрямований на викрадення майна, яке належить ОСОБА_6 , а саме: мобільного телефону марки iPhone серії 6 (16Gb), моделі А1661 у силіконовому чохлі блакитного кольору.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, ОСОБА_4 , діючи умисно, відкрито, всупереч волі потерпілого, з метою незаконного викрадення його майна, застосував стосовно ОСОБА_7 фізичне насильство, що виразилось у нанесенні йому не менше трьох ударів алюмінієвим тазом по голові та обличчю, тим самим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: садна лобно-тім`яної області зліва; синця лобно- тім`яної області зправа; двох саден лобної області зліва; синця щічно-виличної області справа; садна спинки носа; синців лівої та правої орбіт; садна лівої підочної області; садна в області підборіддя; садна лівого передпліччя, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

В подальшому, усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, не припиняючи свої злочинні дії, а навпаки реалізуючи свій намір направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , шляхом ривка, з рук потерпілого ОСОБА_7 відкрито викрав належний йому мобільний телефон марки iPhone серії 6 (16Gb), моделі AI661, вартістю 2200 гривень, у силіконовому чохлі блакитного кольору, вартістю 150 гривень, з сім-карткою оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , вартістю 130 гривень.

Після цього з місця події ОСОБА_4 зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2480 гривень.

Своїми умисними діями, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежу), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю і у скоєному ним злочині щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв злочин при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою про розгляд кримінального провадження у його відсутність.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються та крім пояснень ОСОБА_4 підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає провину обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України.

Призначення покарання ОСОБА_4 підлягає в межах санкції ст.186 ч.2 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, а у відповідності зі ст.12 КК України скоєний ОСОБА_4 злочин відноситься до тяжких злочинів.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- обвинувачений ОСОБА_4 раніше був засуджений, але в силу ст.89 КК України є таким що судимості не має, не працює, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні покарання суд враховує:

відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст.67 КК України),

наявність обставини, що пом`якшує покарання:

- щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

З урахуванням наявності обставини, що пом`якшує покарання, особи обвинуваченого, позиції прокурора, яка вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає можливим застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити у вигляді домашнього арешту..

Речові докази слід вважати повернутими потерпілому ОСОБА_5 .

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальних витрат немає.

Керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишити у вигляді домашнього арешту.

Речові докази вважати повернутими потерпілому ОСОБА_5 , скасувавши з них арешт.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1