Справа №949/386/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
потерпілої: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000036 від 06 березня 2021 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 Кримінального Кодексу України

В С ТА Н О В И В:

ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , маючи умисел на заподіяння психологічних страждань своїй дружині - ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично у період часу з 26 лютого 2020 року по 05 березня 2021 року вчиняв відносно ОСОБА_5 акти психологічного домашнього насильства, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої. Зокрема, ОСОБА_4 , 26 лютого 2020 року, 29 лютого 2020 року, 11 березня 2020 року та 24 травня 2020 року, вчинив відносно ОСОБА_5 акти психологічного домашнього насильства, що виразились у формі нецензурних висловлювань на адресу потерпілої та погрозах фізичною розправою, у зв`язку із чим ОСОБА_4 , відповідно до постанови Дубровицького районного суду Рівненської області під 25 травня 2020 року у справі №949/528/20 за вищевказаними фактами притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства. Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань, 03 березня 2021 року близько 20 години, в будинку за місцем проживання, вкотре проявив відносно ОСОБА_5 акт психологічного насильства у вигляді безпричинних словесних образ, нецензурної лайки в адресу потерпілої. Продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань, ОСОБА_4 , 05 березня 2021 року близько 16 години, на подвір`ї та в будинку за місцем проживання, проявив відносно ОСОБА_5 акт психологічного насильства у вигляді погрози вигнати з будинку, безпричинних словесних образ, нецензурної лайки в її адресу. Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічних страждань, погіршилась якість її життя, що виразилось у втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку.
Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.126-1 КК України визнав повністю та дав суду показання, що він дійсно, при зазначених в обвинувальному акті обставинах, неодноразово вчиняв відносно своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство. Шкодує, що так вчиняв та вказав, що на даний час зробив для себе відповідні висновки. При обранні міри покарання погоджується з думкою прокурора.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила викладені у обвинувальному акті обставини та додатково пояснила, що її чоловік ОСОБА_4 систематично вчиняв відносно неї домашнє насильство, у зв`язку з чим їй неодноразово доводилось звертатись в поліцію та ночувати в сусідів. З приводу міри покарання погоджується з думкою прокурора.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав себе винним, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 .
Судом зроблений висновок про те, що вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведено повністю, а тому суд кваліфікує його дії: за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, згідно ст.12 КК України класифікується, як нетяжкий злочин.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він раніше не судимий (а.п.28), на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває (а.п.26), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.24).
Обставин, що пом`якшують, чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Тому, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставини, характеристику обвинуваченого по місцю проживання та вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій, передбаченої ст.126-1 КК України.
Також суд, враховуючи характеризуючі дані про винну особу, який є пенсіонером, раніше не судимий, одружений, його поведінку до і після вчинення злочину, а також те, що він повністю визнавши свою вину, надав показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, що свідчить про його небайдужість до наслідків, що настали, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання у виді позбавлення волі і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, із встановленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде відповідати тяжкості злочину та особі обвинуваченого, сприяти виправленню та попередженню у вчиненні ним нових злочинів.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.
Майнова шкода та речові докази відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Керуючись ст.75 Кримінального Кодексу України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік.
Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 Кримінального Кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, або роботи.
Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького
районного суду
Рівненської області ОСОБА_1