Справа № 562/1927/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2021 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунові Рівненської області заяву потерпілої ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_8 в кримінальному провадженні № 0004461 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні судді Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_8 перебуває кримінальне провадження № 0004461 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Потерпіла ОСОБА_4 подала до суду заяву про відвід головуючому по справі судді ОСОБА_8 та всьому складу суддів Здолбунівського районного суду Рівненської області. В обґрунтування заяви зазначає, що батько обвинуваченого більше 25 років працював у Здолбунівській прокуратурів та має вплив на весь склад Здолбунівського районного суду, Здолбунівський РВ УМВС, Здолбунівське ВП ГУНП, систематично зловживаючи своїм посадовим становищем, покривав злочини свого сина та спонукав суддів, працівників поліції до покривання його злочинів. Так, з восьми зареєстрованих фактів злочинів, вчинених ОСОБА_6 , дві справи дійшли до Здолбунівського районного суду, за які останній був засуджений вироками з іспитовим терміном відбування покарання. Її присутність у Здолбунівському районному суді в судовому засіданні є небезпечною для її життя та унеможливлює брати участь в судовому розгляді кримінального провадження. Тому вважає, що судовий розгляд вказаного кримінального провадження повинен проводитися у Рівненському районному суді Рівненської області.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтримала заяву про відвід, просить задовольнити.

Прокурор вважає заяву про відвід необґрунтованою та безпідставною. Просить відмовити у задоволенні заяви, оскільки підстави для відводу судді, визначені ст.75 КПК України, відсутні.

Потерпілий ОСОБА_5 просить задовольнити заяву про відвід.

Обвинувачений ОСОБА_6 у вирішенні відводу покладається на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 не вбачає підстав для задоволення відводу судді ОСОБА_8 . Також зазначив, що чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено вирішення суддею місцевого суду відводу одночасно всьому складу суддів, які не розглядають справу, а розгляд питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду належить до повноважень суду апеляційної інстанції.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст.21 КПК, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст.80 КПК України). Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді передбачений ст.ст.75, 76 КПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).
У рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (заява № 21722/11), зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 рішення).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), п.п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), п. 45). При цьому, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44).

Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які свідчили б про порушення головуючим по справі вимог Кримінально-процесуального кодексу України при розгляді кримінального провадження № 0004461 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Будь-які дані про заінтересованость судді ОСОБА_8 в результатах розгляду справи відсутні. Також у судовому засіданні не встановлено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності головуючого по справі.
Разом з тим, потерпілою ОСОБА_4 не доведено існування небезпеки для її життя і здоров`я, пов`язаної з розглядом кримінального провадження у Здолбунівському районному суді Рівненської області.

Враховуючи, що судом не встановлено обставин, передбачених ст.ст.75-76 КПК України, які б виключали участь судді ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, заява про відвід до задоволення не підлягає.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_8 в кримінальному провадженні № 0004461 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя