Справа № 555/1001/21
Номер провадження 1-кп/555/148/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2021 року м.Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Березне обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 25 березня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку не має, відповідно до вимог ст.89 КК України судимого, непрацюючого, державних нагород та пільг не має, не депутата, групи інвалідності не має, невійськовозобов`язаного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до вимог ст.89 КК України ОСОБА_4 судимий, вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 04 березня 2014 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців, та вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 26 травня 2015 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі, за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців. На підставі ч.5 ст.71 КК України до покарання, призначеного за вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 04.03.2014 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Однак, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив та будучи 08 серпня 2017 року умовно-достроково звільнений із Державної установи "Полицька виправна колонія №76" на підставі ст.81 КК України, вчинив новий умисний, корисливий, нетяжкий злочин проти власності.
Так, 20 березня 2021 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в житловому будинку свого знайомого ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, в спальній кімнаті житлового будинку на столі, поблизу телевізора помітив мобільний телефон марки «SIGMA mobile» моделі «X-style 31 Power», який вирішив умисно, таємно викрасти.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_4 , в той же час, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись в тому, що його дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, перебуваючи в спальній кімнаті житлового будинку свого знайомого ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , підійшов до дерев`яного стола, на якому розміщується телевізор, на правому краю якого лежав бувший у використанні мобільний телефон марки «SIGMA mobile» моделі «X-style 31 Power» вартістю 355,00 грн. в середині якого знаходилася сім-карта мобільного оператора зв`язку «Київстар» вартістю 50,00 грн., належний ОСОБА_5 , взяв його до рук, помістив до карману свого верхнього одягу та пішов з місця події, тобто умисно, таємно, шляхом вільного доступу, повторно викрав чуже майно, привласнив його та розпорядився на свій розсуд, чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 405,00 грн.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
26 травня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000087 від 25 березня 2021 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 за спільною ініціативою дійшли обопільної згоди про укладення угоди про примирення, в якій відповідно до вимог ст. 471 КПК України, виклали формулювання підозри та правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст.185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір майнової шкоди, яку ОСОБА_4 відшкодував, при цьому обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального злочину та правову кваліфікацію його дій за ч. 2 ст.185 КК України.
Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинення ним кримінального правопорушення, а саме: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробовуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст.76 КК України застосувати до ОСОБА_4 обов`язки визначені цією статтею.
Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені потерпілому та обвинуваченому. Розглядаючи, в порядку встановленому п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Так, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим дотримані вимоги і правила кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші, передбачені угодою заходи.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав угоду про примирення із обвинуваченим, просив її затвердити та зазначив, що укладення угоди є добровільним, на нього не чинився будь-який тиск чи примус при її підписанні. Також зазначив, що цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України та наслідки не виконання угоди, передбачені ст.476 КПК України. Також йому відомо про обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив суд вказану угоду, укладену між ним та потерпілим ОСОБА_5 затвердити і призначити йому узгоджену в угоді міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, крім того зазначив, що виконає всі покладені на нього обов`язки.
Крім того, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Крім того, потерпілий ОСОБА_5 в свою чергу цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України. Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених положеннями ст. 65 КК України.
На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_4 своїми умисними діями повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України, та за яким належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.
З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, виду і строку призначеного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває.
Покарання, яке узгоджене сторонами, є достатнім для виправлення обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

У відповідності до ст.118,122,124 КПК України з обвинуваченого підлягають до стягнення процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта на проведення судової товарознавчої експертизи під час досудового розслідування в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , не обирався.
Керуючись вимогами ст. ст. 12, ч.2 ст. 185 КК України, ст.ст. 122, 314, ч. 1, ст. 373, 374, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 26 травня 2021 року у кримінальному провадженні за №555/1001/21, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000087 від 25 березня 2021 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 25 травня 2021 року покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 , відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання ним угоди про примирення прокурор або потерпіла мають право в межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 1307,60 ( одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази у справі: бувший у використанні мобільний телефон марки «SIGMA mobile», моделі «X-style 31 Power», який повернутий на тимчасове відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили, залишити у розпорядженні ОСОБА_5 .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
На вирок суду може бути подана апеляцiя до Рiвненського апеляцiйного суду через Березнівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя :ОСОБА_1