Справа № 341/196/19
Провадження № 1-кп/349/22/21
В И Р О К
іменем України
13 травня 2021 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Галицьким районним судом Івано-Франківської області матеріали об`єднаного кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з повною середньою світою, яка не працює, розлученої, раніше судимої вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2018 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, яке відбула 14 травня 2018 року, судимість не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

учасники судового провадження

прокурори ОСОБА_5 ОСОБА_6

обвинувачена ОСОБА_4

захисник ОСОБА_7

встановив:

ОСОБА_4 повторно вчинила таємне викрадення чужого майна, відповідальність за що передбачена ч.2 ст.185 КК України за таких, встановлених судом, обставин.

09 січня 2019 року біля 19 год., перебуваючи в АДРЕСА_2 в домоволодінні ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 спільно вживали спитні напої. Під час вживання спиртного ОСОБА_4 побачила, як ОСОБА_8 заховав гроші в кишеню штанів. Після вжитого спиртного ОСОБА_8 заснув. У цей час у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення грошових коштів у ОСОБА_8 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне обернення чужого майна у свою користь, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_8 заснув і ніхто не спостерігає за її діями, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала належне ОСОБА_8 майно, а саме грошові кошти в сумі 150 гривень. З викраденими коштами ОСОБА_4 виходила з будинку, побачила на столі мобільний телефон марки "Samsung GT -Е1200" вартістю 250 гривень з активованою сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" вартістю 25 гривень без коштів на рахунку, які теж вирішила викрасти. Заховала телефон у кишеню своєї куртки і залишила домоволодіння ОСОБА_8 . Всього ОСОБА_4 викрала майна потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 400 гривень. У подальшому розпорядилася викраденим на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 400 гривень.

16 січня 2019 року біля 21 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом з знайомим ОСОБА_9 прийшла в с.Кремидів Галицького району Івано-Франківської області, де вони зустріли місцевого жителя ОСОБА_10 , який теж перебував у стані алкогольного сп`яніння. Усі разом вони пішли в гості до ОСОБА_11 , де продовжували розпивати спиртні напої. Біля 22 год. ОСОБА_10 і ОСОБА_4 пішли з домоволодіння ОСОБА_12 до домоволодіння ОСОБА_10 . По дорозі ОСОБА_10 впав і з кишені його куртки випав мобільний телефон марки "NOKIA" моделі RM 1133 вартістю 270 гривень з активованою сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" вартістю 25 гривень без коштів на рахунку, які ОСОБА_4 вирішила викрасти. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне обернення чужого майна у свою користь, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ніхто не спостерігає за її діями, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала належне ОСОБА_10 майно і з місця події втекла. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 295 гривень.

До вчинення зазначених вище дій ОСОБА_4 раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2018 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, покарання відбула 14 травня 2018 року.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні визнала себе винниою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченої.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила фактичні обставини справи, які викладені в обвинувальному акті. Пояснила, що 09 січня 2019 року була в гостях у ОСОБА_8 з яким вживала спиртні напої. Після того, як ОСОБА_8 заснув, викрала в нього грошові кошти в сумі 150 грн. та телефон марки "Samsung GT -Е1200". 16 січня 2019 року разом зі знайомим ОСОБА_10 пішли в гості до ОСОБА_11 , де вживали спиртні напої. По дорозі додому ОСОБА_10 впав, з кишені штанів в нього випав телефон, який вона вирішила забрати собі. У подальшому викрадені нею телефони вона видала працівникам поліції. Потерпілому ОСОБА_8 повернула викрадені кошти. У вчиненому щиро розкаялася, усвідомила скоєне, засудила свою поведінку. Просила суворо її не карати.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд виходить з наступного.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ч.2 ст.50 КК України).

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Санкція ч.2 ст.185 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

За ч.3 ст.60 КК України арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років.

За ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: щире каяття, визнання вини, відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно досудової доповіді, складеної 04 березня 2019 року Галицьким районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області на підставі статистичних факторів зроблено висновок, що виправлення обвинуваченої без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень.

Врахувавши характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинувачену, яка надана представником уповноваженого органу з питань пробації про те, що ОСОБА_4 раніше притягувлався до кримінальної відповідальності та не стала на шлях виправлення, негативно характеризується за місцем проживання, однак має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язків за місцем постійного проживання, не працює, здійснює доггляд за малолітнім сином, суд прийшов до висновку, що необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч.2 ст. 185 КК України .

За ч.1,2 ст.79 КК України у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні кримінальні правопорушення, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років, суд покладає на засуджену обов`язки відповідно до статті 76 цього Кодексу.

Враховуючи особу винної, яка змінила свою поведінку, має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітнього сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стійкі соціальні зв`язки - проживає ще з двома дітьми, які досягли повноліття та співжителем, наявність обставин, які пом`якшують покарання, позицію потерпілих, які у письмових заявах, наданих суду, зазначили про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченої та просили суворо її не карати, позицію прокурора у судових дебатах, який просив застосувати до обвинуваченої ст. 79 КК України, обставини справи - поведінку потерпілих, з якими ОСОБА_4 разом вживала спиртні напої, а також те, що з часу вчинення даних кримінальних правопорушень минуло більше двох років і в цей період ОСОБА_4 будь-яких правопорушень не вчиняла, суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання із звільненням її від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку.

При визначені обов`язків, які необхідно покласти на обвинувачену та тривалості іспитового строку, суд враховує характер і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вид і строк призначеного покарання, дані, що характеризують особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують покарання .

Суд вважає, що іспитовий строк, необхідний для того, щоб обвинувачена ОСОБА_4 довела своє виправлення без реального відбування покарання, підлягає визначенню тривалістю 1 (один ) рік, з покладенням на неї обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Таке призначене покарання з подальшим звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один ) рік на думку суду є справедливим та законним з врахуванням усіх фактичних обставин в кримінальному провадженні у їх сукупності, таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Документально підтверджених процесуальних витрат у справі на залучення експерта немає.

Під час судового провадження запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368 -369, 373- 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один ) рік.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази - мобільний телефон марки "Samsung GT -Е1200" ІМЕІ НОМЕР_1 з активованою сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар", який передано на зберігання потерпілому - повернути потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителю с.Тумир Галицького району Івано-Франківської області; мобільний телефон марки "NOKIA" моделі RM 1133 ІМЕІ 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 2 НОМЕР_3 у корпусі чорного кольору з активованою сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" № НОМЕР_4 , який передано на зберігання потерпілому - повернути потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителю АДРЕСА_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору, а потерпілим, захиснику - за їх заявами.

Суддя ОСОБА_1