Справа №295/3883/21
УХВАЛА
Іменем України

30.03.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання старшого слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся із указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому послався на встановлення в ході досудового розслідування, що 08.03.2021 в період часу з 01 години 30 хвилин по 04 годину 00 хвилин ОСОБА_5 перебував в кімнаті АДРЕСА_1 разом із раніше знайомою ОСОБА_8 , де останні вживали алкогольні напої. В цей день, час, місці та за вказаних обставин на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 наніс близько трьох ударів невстановленим слідством предметом в область голови ОСОБА_8 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді двох неправильно-овальних синьо-фіолетових синців біля зовнішнього краю лівої брови з розповсюдженням на ліву скроневу ділянку та на лобі справа; неправильно-овальні темно-червоні крововиливи на м`яких покровах голови з їх внутрішньої поверхні в лобно-скроневій ділянці зліва, лобній ділянці зліва, на межі тім`яних ділянок в центрі, на межі тім`яних та потиличної ділянок в центрі, в тім`яно-потиличній ділянці справа та лобно-тім`яній ділянці справа, масивний темно-червоний крововилив під тверду мозкову оболонку в центрі обох тім`яних ділянок та правій тім`яно-потиличній ділянці з розповсюдженням на основу мозку в межах середньої та задньої черепних ямок справа об`ємом до 120 мл. темно-червоної рідкої крові та рихлих згортків, неправильно-овальні темно-червоні крововиливи під м`які мозкові оболонки в лівій та правій лобно-тім`яній долях на межі обох гемісфер головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 . Смерть ОСОБА_8 настала від крововиливів під оболонки головного мозку в результаті закритої черепно-мозкової травми. Своїми умисними діями, що виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілої, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України.

За змістом клопотання, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними в ході розслідування доказами, а саме протоколами огляду місця події, допитів свідків, висновками експертів тощо.

З метою запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному та неможливість застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, слідчий за погодженням з прокурором просять застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання з підстав, у ньому наведених, просили його задовольнити. Прокурор ОСОБА_3 просила врахувати при обранні запобіжного заходу, що ОСОБА_5 скоїв злочин проти життя та здоров я особи, проти жінки-інваліда. До того ж за показаннями свідків, ОСОБА_5 і раніше спричиняв тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 .

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисники заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід домашній арешт. Підозрюваний розкаявся у тому, що перебував в ніч із 7 на 8 березня у нетверезому стані, де відбулась сутичка із потерпілою. Пояснив, що наміру переховуватися від органів досудового розслідування не має.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що єдина обставина, якою сторона обвинувачення обґрунтовує вимоги клопотання є тяжкість покарання, що загрожує його підзахисному у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні. Проте і вона не є виключною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Жоден із наданих слідством доказів безпосередньо не вказує на причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, ризики необґрунтовані та все сказане на їх обґрунтування є лише припущенням органу досудового розслідування. За словами захисника, ОСОБА_5 приймав участь у всіх слідчих діях, до яких його залучав слідчий, не втік із місця вчинення злочину, сам викликав швидку, після повідомлення про підозру не ухилявся від органу досудового розслідування та розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу. Адвокат додав, що всі речові докази знаходяться у слідства і його підзахисний не може їх знищити, сховати або спотворити. Також підозрюваний не впливав на свідків. Звернув увагу, що із 08.03.2021 року сторона обвинувачення навіть не ініціювала проведення обшуку того приміщення, де був вчинений злочин. На думку захисника, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є способом схилити його підзахисного до визнання своєї вини.

У свою чергу захисник ОСОБА_7 звертав увагу слідчого судді на невідповідність клопотання вимогам п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України, а саме до клопотання не були додані матеріали, що підтверджують обставини, на підставі яких слідчий та прокурор дійшли висновку про наявність ризиків, зазначених у клопотанні.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що СВ Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування за фактом заподіяння ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , що спричинило смерть потерпілої.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на свідка(-ів) у цьому кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку слідчого судді, в ході розгляду клопотання стороною обвинувачення надані докази, які доводять обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення. Зокрема, мова йде про обставини перебування підозрюваного в ніч із 7 на 8 березня із ОСОБА_8 в одному приміщенні, а також характер та локалізація тілесних ушкоджень, отриманих потерпілою, що знаходяться у причинному зв`язку із настанням смерті останньої.

Натомість, на переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та незаконного впливу на свідків у провадженні, а також що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Зокрема, слідчий суддя критично оцінює наявність ризику переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування, так як із встановлених в ході судового розгляду клопотання обставин слідує, що останній з місця вчинення правопорушення не зник, безпосередньо викликав «швидку» на місце події, на виклики до слідчого з`являвся, добровільно та без стороннього примусу з`явився на розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу. Крім того, наявні у матеріалах клопотання докази, зокрема протоколи допитів свідків, не доводять існування ризику впливу підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні. Фактично єдиним ризиком, в обґрунтування наявності підстав вважати його існування наведені стороною обвинувачення доводи щодо не встановлення органом досудового розслідування знаряддя вчинення злочину, - є ризик знищення, приховання або спотворення підозрюваним якоїсь із речей чи документа, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Хоча при оцінці можливості існування такого ризику як знищення підозрюваним речового доказу, слідчий суддя враховує і час, що сплинув з моменту вчинення правопорушення.

Зі змісту клопотання слідує, що слідчий та прокурор при обґрунтуванні необхідності обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаються, зокрема, на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків та офіційного місця роботи. Однак дані обставини, на переконання слідчого судді, не є безумовною підставою, з точки зору процесуального закону, для обрання підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і враховуються слідчим суддею при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу в сукупності із іншими обставинами, передбаченими статтею 178 КПК України.

Як передбачає положення ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися у кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (справа «Лабіта проти Італії», справа «Харченко проти України»).

Зважаючи на наявні у матеріалах клопотання докази та пояснення слідчого й прокурора у судовому засіданні слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведені обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення поданого клопотання.

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором та слідчим не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, з огляду на позицію сторони захисту, характеризуючі особу підозрюваного матеріали (зокрема, репутацію за місцем проживання, відсутність судимостей), слідчий суддя приходить до висновку про можливість на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, із покладанням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, та покласти на нього ряд обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до положення ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 27 травня 2021 року включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце проживання, а саме квартиру АДРЕСА_2 цілодобово, протягом строку тримання під домашнім арештом, без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю

Обов`язки на ОСОБА_5 покладено на строк до 27 травня 2021 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя