Провадження № 11-кп/4820/223/21
Справа № 683/2802/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 від 15 липня 2019 року, за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 грудня 2020 року,
в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волочиська Хмельницької області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не має судимостей,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначено йому основне покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_10 ухвалено рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
На підставі ч.5 ст.72 КК України до строку відбуття покарання ОСОБА_10 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 16 липня 2019 року по день набрання вироком законної сили.
Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 200 000 грн моральної шкоди.
У решті позову відмовлено.
Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 160 000 грн моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_12 , 200 000 грн моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_12 на відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника по 1813 грн щомісячними платежами, починаючи з 15 липня 2019 року і до досягнення дитиною вісімнадцяти років ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_7 , 200 000 грн моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_7 , на відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника по 1 813 грн щомісячними платежами, починаючи з 15 липня 2019 року і до досягнення дитиною вісімнадцяти років ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_13 , 200 000 грн моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_13 , на відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника по 1 813 грн щомісячними платежами, починаючи з 15 липня 2019 року і до досягнення дитиною вісімнадцяти років ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У решті позову відмовлено.
Судом вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів.
За вироком суду, ОСОБА_10 15 липня 2019 року близько 20 год 20 хв, керуючи автомобілем «Renault Laguna», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Н-03 «Житомир- Чернівці» у межах м. Старокостянтинів Хмельницької області на вул. 1-го Травня в напрямку м. Хмельницького по правій смузі руху із швидкістю не менше 67,4 км/год, діючи легковажно, продовжив своїми діями грубо порушувати вимоги п.п.12,4, 2.3 (б), 14.2 (в), Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі Правила), проявив неуважність, перед початком обгону не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів, розпочав у невстановленому місці маневр обгону автомобіля «Nissan Navara», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_14 , що рухався в попутному напрямку із швидкістю біля 40 км/год, на 138 км + 850 м автодороги Н-03, перетнувши суцільну лінію 1.1. Правил, яка поділяє проїзну частину на смуги руху, виїхав на зустрічну смугу руху, продовживши по ній рух, при цьому маючи можливість своєчасно повернутися на свою смугу руху.
У цей час по зустрічній смузі в напрямку до центра м. Старокостянтинова рухався автомобіль «Audi A4», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_15 , за яким у попутному напрямку рухався в межах цієї ж смуги інший невстановлений досудовим розслідування легковий автомобіль.
Із метою запобігання лобового зіткнення з вказаними транспортними засобами, проте, порушуючи вимоги п.10.1, 12.1 Правил, ОСОБА_10 перед початком зміни напрямку руху праворуч не переконався, що вказаний маневр буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, різко змінив свій напрямок руху праворуч, при цьому не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу і як наслідок втратив контроль над керуванням автомобіля «Renault Laguna», р.н. НОМЕР_1 , допустив його виїзд за межі правої смуги руху відносно напрямку до м. Хмельницького, де автомобіль здійснив наїзд на праві бордюрні камені, внаслідок великої швидкості продовжив рух далі на праве узбіччя де на 138 км + 890 м автодороги Н-03 здійснив наїзд правою стороною на стовбур дерева та зупинився.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Renault Laguna», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, отримав тілесні ушкодження, а саме: політравма: внутрішньочерепна травма, субарахноїдальний крововилив в ділянці основи мозочка, закрита травма грудної клітки, непрямі переломи 2,3,4,5,6 ребер справа по середньо-ключичній лінії, 3, 4, 5, 6, 7, 8 ребер справа по внутрішньо-лопатковій лінії, ушкодження нижньої долі правої легені по задній поверхні, гемотораксу (в плевральних порожнинах в лівій 600 мл, в правій 500 мл рідкої темно-червоної крові), забій органів межистіння, переломо-вивих хребта між 6 і 7 шийними хребцями з крововиливом в спинний мозок, закрита травма органів черевної порожнини, ушкодження по нижній поверхні правої долі печінки, гемоперитоніуму (в черевній порожнині відмічається до 100 мл рідкої крові та згустків), закритий поперечний перелом лівого плеча в середній третині зі зміщенням уламків, закритий вколочений перелом правого стегна на межі нижньої та середньої третин зі зміщенням уламків, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.
Причиною вищевказаної ДТП стало порушення водієм ОСОБА_10 пунктів 2.3 (б), 10.1, 12.1, 12.4, 14.2 (в), п.1.1 (горизонтальна розмітка) Правил дорожнього руху, якими передбачено:
- п.2.3 (б) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу i не вiдволiкатися від керування цим засобом у дорозі;
- п.10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п.12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
- п.12.4 - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;
- п.14.2 - перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані;
- горизонтальна розмітка 1.1 вузька суцільна лінія, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію 1.1 перетинати забороняється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.
Вищевказані порушення Правил дорожнього руху, допущені водієм ОСОБА_10 , знаходяться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 просила вирок Старокостянтинівського районного суду від 10 грудня 2020 року в частині задоволення цивільного позову ОСОБА_7 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 щодо відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника змінити та ухвалити в цій частині нове рішення, а саме:
- стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_12 на відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника по 1 813 грн. щомісячними платежами, починаючи з 03 грудня 2020 року і до досягнення дитиною вісімнадцяти років ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_7 , на відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника по 1 813 грн. щомісячними платежами, починаючи з 03 грудня 2020 року і до досягнення дитиною вісімнадцяти років 07 серпня 2025 років;
- стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_13 , на відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника по 1 813 грн. щомісячними платежами, починаючи з 03 грудня 2020 року і до досягнення дитиною вісімнадцяти років ІНФОРМАЦІЯ_4 , а в іншій частині вирок залишити без змін.
Уважала, що приймаючи рішення щодо стягнення з ОСОБА_10 відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника на користь дітей потерпілого щомісячними платежами, місцевим судом не було враховано, що частина такої шкоди відшкодовується МТСБУ за рахунок регламентної виплати, внаслідок чого судом неправильно було визначено період стягнення таким щомісячних платежів з ОСОБА_10 .
Звертала увагу, що місцевий суд не врахував регламентні виплати МТСБУ (4173 х 36 = 150 228,00 грн), що передбачено Законом України №1961-IV на відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника, внаслідок чого помилково стягнув з ОСОБА_10 шкоду, завдану втратою годувальника щомісячно за періоди, які покриваються такою виплатою.
Таким чином, зокрема, МТСБУ здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого на умовах, встановлених ст.1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, що становить 150 228, 00 грн. (4173 х 36).
Отже, кількість утриманців потерпілого становить 5 осіб, а сума регламентної виплати МТСБУ на відшкодування шкоди завданої втратою годувальника на кожну особу становить (150 228 : 5 = 30 045,60 грн), що покриває період з 15 липня 2019 року по 03 грудня 2020 року, а саме: 906,50 грн з 15 липня 2019 року по 01 серпня 2019 року; 29 008,00 грн з 01 серпня 2019 року по 01 грудня 2020 року та 131,10 грн з 01 грудня 2020 року по 03 грудня 2020 року.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з узагальненим викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; потерпілу ОСОБА_7 та представника потерпілої ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника ОСОБА_9 та прокурора ОСОБА_6 , які покладалися на думку суду; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Згідно з положеннями ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Умотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 , правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.286 КК України та призначене покарання не оспорюються в поданій апеляційній скарзі потерпілої ОСОБА_7 , відповідно вирок суду в цій частині колегією суддів не перевіряється.

У відповідності з вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Перевіривши доводи потерпілої ОСОБА_7 щодо необґрунтованості судового рішення у частині задоволення цивільного позову ОСОБА_7 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 щодо відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_7 , колегія суддів вважає їх обґрунтованими, виходячи з такого.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, з 16 вересня 2005 року ОСОБА_7 та ОСОБА_7 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 16 вересня 2009 року. У період шлюбу у них народилось троє дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

15 липня 2019 року з вини водія ОСОБА_10 , який керував автомобілем «Renault Laguna», р.н. НОМЕР_1 , сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_7 загинув.

Відповідно до ч.5 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, та із застосуванням норм ЦПК України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною 1 ст.61 КПК України визначено, що цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

За змістом ст.62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, здійснюється відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Колегія суддів зазначає, що малолітні ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , які втратили годувальника, мають також право на відшкодування шкоди відповідно до ст.1200 ЦК України. Згідно ч.1 цієї статті, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується, зокрема дитині до досягнення нею вісімнадцяти років.

Згідно ч.2 та ч.3 ст.1200 ЦК України особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.

Отже, судом першої інстанції розмір шкоди у зв`язку із втратою годувальника відповідно до ст.1200 ЦК України вираховано наступним чином: середньомісячна заробітна плата (згідно статистичних даних Міністерства фінансів) по Хмельницькій області станом на липень 2019 року складала 9 069 грн. З урахуванням кількості членів сім`ї ОСОБА_7 на кожного члена сім`ї припадає 1 813 грн (9069 : 5 = 1813 грн).

Відповідно до ч.1 ст.1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

Колегія суддів зазначає, що приймаючи рішення щодо стягнення з ОСОБА_10 відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника на користь дітей потерпілого щомісячними платежами, судом першої інстанції не було враховано, що частина даної шкоди відшкодовується МТСБУ за рахунок регламентної виплати, внаслідок чого неправильно було визначено саме період стягнення таких щомісячних платежів з ОСОБА_10 .

Оскільки володілець джерела підвищеної небезпеки, автомобіля «Renault Laguna», р.н. НОМЕР_1 , не застрахував свою цивільно-правову відповідальність на випадок заподіювання шкоди життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, 10 вересня 2019 року потерпіла ОСОБА_7 звернулась до МТСБУ з заявою про здійснення регламентних виплат на свою користь та користь дітей потерпілого, а саме на відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника, в порядку передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.
Згідно ст.41.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобам, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст.1 цього закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Статтею 22.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентовано те, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст.27.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст.1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі встановлених законом на день настання страхового випадку 150 228, 00 грн (4 173 х 36).
Отже, як зазначено вище, приймаючи рішення щодо стягнення з ОСОБА_10 відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника щомісячними платежами по 1 813 грн, судом першої інстанції правильно встановлено кількість утриманців (становить 5 осіб) та суму щомісячних платежів які належали до виплати кожному утриманцю 1 813 грн.
Водночас доводи потерпілої ОСОБА_7 про неврахування при цьому регламентних виплат МТСБУ заслуговують на увагу.
Проте, суд першої інстанції, визначаючи період з якого слід стягувати з ОСОБА_10 суми щомісячних платежів на відшкодування шкоди завданої втратою годувальника, не врахував регламентні виплати МТСБУ (4 173 х 36 = 150 228, 00 грн), що прямо передбачено ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника, внаслідок чого помилково стягнув з ОСОБА_10 шкоду, завдану втратою годувальника щомісячно за періоди, які покриваються такою виплатою.
Колегія суддів приходить до висновку, що під час апеляційного розгляду провадження не спростовано, а, зокрема, встановлено, що сума регламентної виплати МТСБУ на відшкодування шкоди завданої втратою годувальника на кожну особу становить (150 228 : 5 = 30 045,60 грн), що покриває період з 15 липня 2019 року по 03 грудня 2020 року.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність змінити визначений судом першої інстанції період стягнення щомісячних платежів з ОСОБА_10 у відшкодування шкоди в зв`язку із втратою годувальника на користь дітей потерпілого.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Згідно з п.3 ч.1 ст.408 КПК України однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є необхідність зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зміни вироку місцевого суду.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 грудня 2020 року в частині задоволення цивільного позову ОСОБА_7 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 щодо відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника змінити.

Стягувати з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_12 , на відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника по 1813 грн. щомісячними платежами, починаючи з 03 грудня 2020 року і до досягнення дитиною вісімнадцяти років ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягувати з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_7 , на відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника по 1813 грн. щомісячними платежами, починаючи з 03 грудня 2020 року і до досягнення дитиною вісімнадцяти років ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Стягувати з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_13 , на відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника по 1813 грн. щомісячними платежами, починаючи з 03 грудня 2020 року і до досягнення дитиною вісімнадцяти років ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4