Справа № 461/1925/21
Провадження № 1-кс/461/2459/21
УХВАЛА
Іменем України
29.04.2021 м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1
з участю:
секретаря ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3

розглянувши погоджене з прокурором клопотання слідчого відділу розслідування ОТЗ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000868 від 12.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Галицького районного суду м.Львова надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування ОТЗ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , в якому просить слідчого суддю накласти арешт на речі та предмети, вилучені під час проведення обшуку 24.04.2021, у приміщенні, що за адресою: м.Львів, вул.Пластова,7, а саме: системний блок з персонального комп`ютера №838 та лист обліку хворих на КОВІД-19.
В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000868 від 12.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.
Слідчий зазначає, що група осіб на території Львівської області, всупереч вимогам закону України «Про охорону знаків на товари та послуг», а також міжнародного законодавства ратифікованого Україною, здійснюють діяльність пов`язану зі зберіганням з метою збуту та збут контрафактної продукції із незаконним використанням знаку для товарів та послуг The Procter & Gamble Company, без їхнього дозволу. Встановлено, що компанії «The Procter & Gamble Company» («Дзе Проктер енд Гембл Компані») є власником об`єктів інтелектуальної власності, в тому числі таких знаків для товарів і послуг, як: «ARIEL», свідоцтво України на торговельну марку № 15892 від 15.09.2000, «TIDE», свідоцтво України на торговельну марку № 15939 від 15.09.2000, «LENOR», свідоцтво України на торговельну марку № 26024 від 15.07.2002, «VIZIR», свідоцтво України на торговельну марку № 29043 від 15.01.2003, «ACTILIFT», свідоцтво України на торговельну марку № 220590 від 26.12.2016 та інших.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 , в групі з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , налагодили виготовлення із метою збуту та збут контрафактної продукції, а саме гелів, порошків для прання та інших засобів з незаконним використанням торгових знаків належних The Procter & Gamble Company.

Виготовлення вказаної продукції із незаконним використанням торгових знаків належних The Procter & Gamble Company, ОСОБА_5 в групі з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , здійснюють приміщеннях розташованих в будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві приватної власності належать ТзОВ «ОСТ ХІЛ» (ЄДРПОУ - 42369238).
Розвезенням та доставкою до покупців, контрафактної продукції з незаконним використанням торгових знаків належних The Procter & Gamble Company, а також доставка сировини для виготовлення продукції із незаконним використанням торгових знаків належних The Procter & Gamble Company, ОСОБА_5 здійснює на автомобілі Mercedes-Benz 814, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .
Крім цього, встановлено, що ОСОБА_5 зберігає за місцем фактичного проживання, а саме в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , сировину, етикетки та готову продукцію з незаконним використанням торгових знаків належних The Procter & Gamble Company.

24.04.2021 на підставі викладеного, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 13.04.2021, проведено обшук у приміщенні, що за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено:
- системний блок з персонального комп`ютера №838;
- лист обліку хворих на КОВІД-19.
Враховуючи вищевикладене та те, що даний арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, слідчий просить клопотання задоволити.
Слідчий в судовому засіданні підтримав дане клопотання. Просив задоволити його. Надав аналогічні викладеним в клопотанні пояснення.
Власник майна в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи телефонограмою.
Заслухавши пояснення слідчого, перевіривши наданні матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
12.11.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000868 внесено відомості вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.229 КК України.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Слідчим суддею встановлено, що відповідно до протоколу обшуку від 24.04.2021 р. під час проведення обшуку у приміщенні, що за адресою: м.Львів, вул. Пластова,7, було виявлено та вилучено:
- системний блок з персонального комп`ютера №838;
- лист обліку хворих на КОВІД-19.
Згідно з ч.7 ст.237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 7 ст.236 КПК України передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 26.04.2021 року вищевказані речі, які вилученні під час обшуку 24.04.2021 року у приміщенні, що за адресою: АДРЕСА_3 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Частина 1 ст.173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Слідчий всупереч ч.1 ст.173 КПК України не довів необхідності застосування арешту та наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України. Не довів, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що зазначене майно є доказом кримінального провадження. Всупереч ч.1 ст.170 КПК України слідчий не довів, що існує можливість приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий всупереч ч.2 ст.170 КПК України не довів мету арешту та всупереч ч.3 ст.170 КПК України не довів, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Тобто не довів, що це майно було знаряддям злочину, зберегло сліди, або містить інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Всупереч ч.3 ст.132 КПК України слідчий не довів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого і може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із даним клопотанням.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту.

Керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 168, 170- 173, 309, 392 -395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування ОТЗ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000868 від 12.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1