Провадження №: 1-кп/752/1763/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у закритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження № 0001235, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Порт-Судан, Республіка Судан, громадянина Республіки Судан, не працюючого, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого за ч.4 ст. 153 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

обвинуваченого Мохамед Сурадж Насір,;

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :

Мохамед Сурадж Насір 23.05.2021 р., приблизно о 15.30 год., знаходився поблизу Міжрегіональної академії управління персоналом, що розташована по вул. Фрометівська, 2 у місті Києві. Маючи намір на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання останніх, з невстановлених мотивів, підійшов до раніше невідомої йому малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обійняв її зі спини правою рукою за плечі, а лівою рукою почав торкатися грудей, сідниць та стегон через верхній одяг, на що остання чинила опір. Вирвавшись від ОСОБА_10 , ОСОБА_7 побігла до місця свого проживання, а саме гуртожитку Міжрегіональної академії управління персоналом, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Фрометівська, 2.
У свою чергу, ОСОБА_10 почав переслідувати малолітню ОСОБА_7 та наздогнавши її біля входу до гуртожитку, схопив долонями своїх рук за кисті правої та лівої рук ОСОБА_7 і почав утримувати її біля себе. ОСОБА_7 , вирвавшись від захватів ОСОБА_10 , забігла в приміщення вищевказаного гуртожитку, піднялась по сходах на четвертий поверх, де сховалась від переслідувача в приміщенні загальної кухні.
Однак, продовжуючи свої протиправні дії та маючи намір на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, діючи умисно, з невстановлених мотивів, ОСОБА_10 продовжив переслідувати потерпілу ОСОБА_7 у приміщенні гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Так, слідом за нею ОСОБА_10 зайшов до будівлі вищезгаданого гуртожитку та попрямував до приміщення кухні, що на четвертому поверсі, де на той час знаходилась малолітня ОСОБА_7 та зачинивши за собою двері, продовжував вчиняти дії сексуального характеру стосовно ОСОБА_7 проти її волі, а саме: утримував малолітню ОСОБА_7 в приміщенні кухні, намагався зняти одяг з малолітньої ОСОБА_7 та в подальшому, знявши з себе штани, обіймав, тулився всім своїм тілом до малолітньої ОСОБА_7 та цілував останню в шию.
Надалі, потерпіла ОСОБА_7 , скориставшись моментом, коли ОСОБА_10 відволікся на її телефон, нанесла останньому коліном ноги удар в область паху та втекла до місця свого проживання, тобто, до кімнати гуртожитку № НОМЕР_1 , яка розташована на 9 поверсі.
Таким чином, ОСОБА_11 суд визнає винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 153 КК України, -вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинених щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років.
Обвинувачений ОСОБА_11 , відмітив, що визнає себе винним, однак наміру та спроб зґвалтувати потерпілу не робив та і не міг цього робити, оскільки був п`яним. Пояснив, що навчався в м. Одеса в Морській академії та був у друзів в м. Києві. 23.05.2021 року вживав спиртні напої та перебував у нетверезому стані, оскільки виникли проблеми з отриманням статусу біженця, відчував себе дуже погано. Потерпіла перша з ним почала розмовляти, коли йому було погано, однак він не дуже добре розумів, що вона каже. Запитав де вона проживає, на що відповіла що поряд. Запитала чи є він в інстаграмі. Присіли на лавці, вона його фотографувала, а потім розбила його телефон. Події погано пам`ятає, оскільки був п`яним. Потерпілу не переслідував, а пішов з нею до гуртожитку, щоб повернути розбитий телефон. Не пригадує чи торкався, або цілував потерпілу. Пригадує, що потерпіла на англійській мові сказала, що її 19 років, а не 12 років, як стверджує вона. Свідків, які допитувалися судом, не бачив.
Незважаючи на показання обвинуваченого, які не узгоджуються з його позицією щодо визнання винуватості, оскільки по суті оспорює обставини, вчинення кримінального правопорушення відображені в обвинувальному акті, суд вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо належних, допустимих та безсумнівно переконливих доказів, що підтверджують винність обвинуваченого у вчинені злочину поза розумним сумнівом, в обсязі обвинувачення, який суд вважає доведеним.
Так, допитана в судовому засіданні з участю законного представника, психолога та педагога малолітня потерпіла ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в своїх показаннях відмітила, що 23.05.2021 року приблизно о 15 год. поверталася з магазину додому. До неї підійшов обвинувачений, від якого був запах спиртного, запитав як її звати, також спитав скільки років, на що відповіла, що 12. Розмовляв він мішано, українською, російською та англійською. Почав лапати її руками, казав, що гарна. Вона розуміла, що це дорослий чоловік, і його поведінка була її неприємна, намагалася відсторонитися від нього і пішла до гуртожитку. Обвинувачений пішов за нею. Він також зайшов у під`їзд. Вона вибігла на 4 поверх та зайшла до кухні, де заховалася в куток. За нею зайшов обвинувачений та закрив двері. Підійшов та знову почав лапати руками за груди, сідниці, ліз цілуватися, зробив «засос» на шиї. Вона просила, щоб він так не робив, намагалася від нього відсторонитися, відводила його руки, однак він не реагував. Почав скидати з себе штани та намагався скинути з неї шорти. Вона вдарила його ногою в пах, вибігла з кухні та побігла до себе на квартиру, яка знаходилася на 9 поверсі. Там усе розповіла спочатку бабусі, а потім мамі. Викликали поліцію. Коли усе відбувалося, відчувала неприємні відчуття, певний час боялася вийти з квартири, думала що там може бути він. Думає, що обвинувачений розумів, що вона проти того, що він робить, та точно знав що її 12 років, оскільки ще перепитував.
Під час досудового розслідування, потерпіла серед інших, впізнала саме ОСОБА_13 , як особу. яка вчиняла щодо неї насильницькі дії сексуального характеру, про що відображено у протоколі пред`явлення особи для впізнання, який був досліджений судом.
Свідок ОСОБА_14 , бабуся малолітньої потерпілої, суду повідомила, що її внучка ОСОБА_15 прибігла додому та сказала, що за нею гнався темношкірий чоловік, приставав. Вона забігла на кухню, а він за нею. Її вдалося його відштовхнути та втекти. Казала, що він намагався торкатися її, брав телефон. Надя була дуже збуджена, трохи перелякана.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні повідомив, що проживає в одній з кімнат гуртожитку на АДРЕСА_2 , в якому також живе і потерпіла, яку неодноразово бачив. Пригадує, що в один з днів травня 2021 року до нього в кімнату постукав незнайомий чоловік, в якому впізнає обвинуваченого, він шукав якусь дівчину. Потім через певний час знову прийшов. Казав що у нього знаходиться дівчина, яку він шукає. Обвинувачений був з ознаками сп`яніння.
Свідок ОСОБА_17 повідомив, що бачив як ОСОБА_18 разом з чоловіком, яким на даний час є обвинувачений, заходила в під`їзд гуртожитку на АДРЕСА_2 , де він також проживає. ОСОБА_19 нічого не говорила, на допомогу не кликала.
Показання потерпілої та свідків суд вважає правдивими, бере їх до уваги, оскільки вони узгоджуються між собою та іншими доказами, які були надані стороною обвинувачення та безпосередньо досліджені судом.
Зокрема, як видно з висновку експерта № 042/1-306-2021, при судово- медичній експертизі у ОСОБА_7 , 12.02.2009 року, мало місце тілесне ушкодження у вигляді крововиливу на правій боковій поверхні шиї в верхній третині, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, та могло утворитися внаслідок однієї травматичної дії тупого предмету, що могло бути внаслідок засмоктування ділянки шкіри шиї, за давністю може відповідати вказаному терміну.
Тобто, зазначений висновок повністю узгоджується з показаннями потерпілої щодо дій обвинуваченого, по відношенню до неї, коли вони перебували на кухні.
Слід відмітити, що суд бере до уваги та враховує показання малолітньої потерпілої як правдиві, з врахуванням не тільки показань свідків та вищезазначеного висновку СМЕ, а також враховуючи висновок судово-психіатричного експерта № 317, у якому відмічено, що ОСОБА_7 не визначається схильності до фантазування та навіювання. ОСОБА_7 здатна надавати адекватні свідчення щодо обставин, які цікавлять слідство. Більше того, у зазначеному висновку відмічено, що у теперішній час ОСОБА_20 на будь який психічний розлад, який би виник внаслідок скоєних відносно неї протиправних дій, не страждає. З урахуванням вікових психологічних особливостей та обставин досліджуваної ситуації, ОСОБА_7 була здатна розуміти значення дій, які скоювалися щодо неї, та чинила їм опір у межах своїх вікових та особистісних ресурсів. Ситуація яка описана потерпілою спроба (згвалтування) поставала для ОСОБА_7 психотравмуючою, викликала тимчасові переживання страху та приниження, заподіявши негативні емоційні переживання (страждання). У Затяган визначається відповідний віку рівень розвитку інтелектуально-мнестичної сфери; активність, екстравертованість, ввічливість у контактах, вихованість поведінки, емоційна врівноваженість, стриманість, чутливість, переважання позитивного настрою, достатній самоконтроль, відповідальність, обов`язковість, вікові незрілість суджень та обмеженість соціального досвіду, учбово-пізнавальна спрямованість діяльність.
Стороною обвинувачення, в підтвердження винності обвинуваченого було надано ще ряд доказів, які дослідженні, і які прямо та опосередковано в сукупності з іншими доказами, суд враховує як докази винності обвинуваченого, зокрема:
протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 , матері потерпілої, про кримінальне правопорушення;
протоколом огляду місця події;
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в якому відображено, що свідок ОСОБА_21 серед інших, впізнає саме ОСОБА_13 , якого він бачив 23.05.2021 року поруч з ОСОБА_19 в приміщенні гуртожитку, що на АДРЕСА_2 ;
протоколом огляду диску, в якому зазначено, що в ході перегляду відеозапису з камер відео спостереження, що розташована на території прилеглій Академії, видно, що з`являється чоловік, який в ході досудового розслідування встановлений як ОСОБА_22 , поруч з яким ОСОБА_12 , і він направляється слідом за нею. Судом також оглянуто фото таблиці, в додаток до протоколу.
Що стосується свідчень обвинуваченого, з приводу незгоди з показаннями потерпілої, щодо його поведінки по відношенню до неї і констатації її віку, та свідків щодо його дій, та категоричне заперечення вчинення насильницьких дій сексуального характеру щодо потерпілої, при цьому посилаючись на стан сп`яніння, суд до уваги не бере та відкидає, оскільки його показання повністю спростовуються показаннями потерпілої, свідків, які суд бере до уваги та вважає правдивими, та сукупністю інших доказів, наданих стороною обвинувачення.
Стороною захисту в розпорядження суду не було надано доказів, які б могли поставити під сумнів докази обвинувачення, або їх спростувати, а тому, підстав для виправдання обвинуваченого, на що суд орієнтує захисник, не встановлено.
Що стосується особи обвинуваченого, який, як видно з протоколу, був фактично затриманий 23.05.2021 року о 20.30 год., то як видно з висновку судово-психіатричного експерта № 308, у теперішній час ОСОБА_10 на будь-який психічний розлад не страждає і за психічним станом у теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період кримінального правопорушення (23.05.2021 року) в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_13 , останній на будь-який психічний розлад не страждав і за психічним станом у зазначений період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
На даний час ОСОБА_10 в Національному університеті «Одеська морська академія», не навчається, про що зазначено у інформації на запит слідчого.
Як видно з висновку лікаря нарколога, при обстеженні 24.05.2021 року, у ОСОБА_13 ознак сп`яніння не було виявлено.
Мохамед ОСОБА_23 11.03.2021 року було видано довідку про звернення за захистом в Україні, термін дійсності якої зазначений до 11.04.2021 року.
Аналізуючи результати судового розгляду кримінального провадження в цілому, та безпосередньо досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги як ключові показання потерпілої, яка прямо вказала на обвинуваченого, як особу яка вчинила щодо неї насильницькі дії сексуального характеру, та які узгоджуються з показаннями свідків та надані стороною обвинувачення документи складені під час досудового розслідування в т. ч. з участю потерпілої та свідків, протоколи слідчих дій, висновки експертів, суд прийшов до категоричного висновку про доведеність винності обвинуваченого поза розумним сумнівом у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 153 КК України.
При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який, згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Ураховуючи обставини вчинення та суспільну небезпеку злочину, наслідки які настали в результаті його вчинення, особу обвинуваченого, позицію сторони обвинувачення та потерпілої, висловлені в судових дебатах, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_13 покарання, у виді позбавлення волі. Лише таке покарання, як вважає суд, є необхідним і буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_13 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України, у строк покарання ОСОБА_13 зарахувати попереднє ув`язнення, починаючи з 20.30 год. 23.05.2021 року (часу та дати фактичного затримання зазначених у протоколі).
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_13 на користь держави документально підтверджені витрати на експерта.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

МОХАМЕД ОСОБА_23 визнати винуватим та призначити покарання за ч.4 ст. 153 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_10 рахувати з 26.07.2021 року, зарахувавши, відповідно до вимог ст. 72 КК України, у строк покарання попереднє ув`язнення, починаючи з 20.30 год. 23.05.2021 року (часу та дати фактичного затримання зазначених у протоколі), по 25.07.2021 року, включно, з розрахунку день за день.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, зокрема:
273,80 грн. витрат на проведення експертизи № 042/1-306-2021.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1