Справа № 640/9033/18
н/п 1-кп/953/127/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" серпня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі колегії:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

представник потерпілого - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0005202 від 18.10.2016 за обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває казане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України.
13.08.2021 представником Харківської міської фінансово-кредитної спілки «Криниця» (далі ХМФКС «Криниця»)- адвокатом ОСОБА_9 подано клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.03.2018.
В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_9 зазначає, що 03.03.2018 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова у справі №640/3131/17 задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0005202 про накладення арешту на майно та накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 320,1 кв.м. та земельну ділянку за тією ж адресою, загальною площею 0,15 га, кадастровий номер :08:002:0006, які належить ХМФКС «Криниця». Власник майна не був присутній під час розгляду клопотання про арешт, тому не мав можливості подати заперечення, а слідчий суддя дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення клопотання, враховуючи той факт, що зазначений житловий будинок та земельна ділянка були предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки від 18.06.2014, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_10 за реєстр.№920, укладеного між ХМФКС «Криниця» та ОСОБА_8 . Вказаний договір був укладений у якості забезпечення зобов`язань за кредитними договорами від 18.06.2014 №57-14, №58-14 між ХМФКС «Криниця`та ОСОБА_11 , ОСОБА_8 . Таким чином, вищенаведена ухвала про накладення арешту була постановлена в той час, коли дане майно вже перебувало в іпотеці чотири роки. Через невиконання основного зобов`язання 14.11.2019 іпотекодержателем ХМФКС «Криниця» було прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності, про що державним реєстратором Департаменту реєстрації Харківської міської ради зроблено відповідні записи, тому з 14.11.2019 ХМФКС «Криниця» є законним та добросовісним власником вищевказаного арештованого нерухомого майна. Як вбачається з ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.03.2018, арешт на майно був накладений на підставі п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. В той же час вищенаведений договір іпотеки, як і кредитний договір, не є предметом розслідування у даному кримінальному провадженні, а кримінальне правопорушення, обставини якого розслідуються, ніяким чином не пов`язані із вказаними кредитними та іпотечними правовідносинами, тому майно ХМФКС «Криниця» не може перебувати під арештом у даному провадженні на підставі п.4 ч.2 ст.170 КПК України або з будь-яких інших підстав, а ХМФКС «Криниця», як власник арештованого майна, безпідставно позбавлений права вільно користуватись та розпоряджатись ним. ХМФКС «Криниця» просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.03.2018 р. у справі №640/3131/17, на земельну ділянку кадастровий номер :08:002:0006 площею (га):0.15, житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею (кв.м.): 320.1, житлова площа (кв.м.): 82.4, опис майна: будинок з господарськими будівлями «А-1», сарай «Б», гараж «В», сарай «Г», сарай «Е», літня кухня «Д», навіс «Л», гараж «О», теплиця «Р», огорожа №1-5, замощення №1, свердловина «Ж», розташовані по вул. Зеленодільській, 98 в м. Харкові.
В судовому засіданні представник ХМФКС «Криниця» адвокат ОСОБА_9 підтримала клопотання та просила скасувати арешт, накладений належне ХМФКС «Криниця майно, прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_6 вважали, що клопотання підлягає задоволенню, представник потерпілого - адвокат ОСОБА_7 просив прийняти рішення на розсуд суду.
Суд, дослідивши матеріали провадження, доводи клопотання, вислухавши учасників судового провадження, вважає, що клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.03.2018 у справі №640/3131/17 задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 у кримінальному провадженні №0005202 про накладення арешту на майно.
Вказаною ухвалою було накладено арешт на нерухоме майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 320,1 кв.м. та земельну ділянку за тією ж адресою, загальною площею 0,15 га, кадастровий номер :08:002:0006.
Арешт на майно як вказується у вищезазначеній ухвалі слідчого судді від 03.03.2018 був накладений на підставі п. 4 ч.2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Зазначений житловий будинок та земельна ділянка були предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки від 18.06.2014, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_13 за реєстр. №920, укладеного між ХМФКС «Криниця»та ОСОБА_8 . Договір іпотеки був укладений у якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором від 18.06.2014 №57-14, №58-14 між ХМФКС «Криницята ОСОБА_11 , ОСОБА_8 . Таким чином, ухвала про накладення арешту була постановлена в той час, коли арештоване майно вже перебувало в іпотеці чотири роки.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Пунктом 7 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті (наявність інших обтяжень), не застосовується у разі: державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України «Про іпотеку». Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Пунктом п.4.5.3. вказаного договору іпотеки від 18.06.2014 передбачалось, що у разі порушення Основного зобов`язання, іпотекодержатель може звернути стягнення на предмет іпотеки, в т.ч. шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань, в порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку».

Через невиконання основного зобов`язання 14.11.2019 іпотекодержателем ХМФКС «Криницяприйнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності, про що державним реєстратором Департаменту реєстрації Харківської міської ради зроблено відповідні записи. Таким чином, з 14.11.2019 до теперішнього часу, тобто рік та дев`ять місяців ХМФКС «Криниця»є законним власником вищевказаного арештованого нерухомого майна.

Учасники судового розгляду у даному кримінальному провадженні будь яких дій щодо оспорювання права власності ХМФКС «Криниця»на арештоване майно не вчиняли, не оспорювали реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 320,1 кв.м. та земельну ділянку за тією ж адресою заХМФКС «Криниця». Будь які судові провадження щодо оспорювання права власності ХМФКС «Криниця»на арештоване майно відсутні.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності. Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).
В ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.03.2018, якою накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 320,1 кв.м. та земельну ділянку за тією ж адресою, які перебували в іпотеці, зазначається, що арешт на майно накладений на підставі п.4 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

В той же час відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частинами шостою та сьомою статті 3 зазначеного Закону: у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Зі змісту наведених приписів статей 1 та 3 Закону України «Про іпотеку» випливає, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, інших, ніж іпотекодержатель, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно.

Згідно обвинувального акту вказані у клопотанні житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 320,1 кв.м. та земельну ділянку за тією ж адресою, загальною площею 0,15 га, не є предметом кримінального правопорушення та не відноситься до майна, набутого злочинним шляхом, а ХМФКС «Криниця не є юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження, в той же час арешт, накладений 03.03.2018 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, порушує права заявника ХМФКС «Криницяяк власника арештованого майна на розпорядження належним йому майном.
Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суд повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення клопотання та необхідності скасування арешту майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 376, 392 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання Харківської міської фінансово-кредитної спілки «Криниця» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0005202 від 18.10.2016 - задовольнити.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.03.2018 р. у справі № 640/3131/17 на земельну ділянку кадастровий номер :08:002:0006 площею (га): 0,15 та житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею (кв.м.): 320,1, житлова площа (кв.м.): 82,4, опис майна: будинок з господарськими будівлями «А-1», сарай «Б», гараж «В», сарай «Г», сарай «Е», літня кухня «Д», навіс «Л», гараж «О», теплиця «Р», огорожа №1-5, замощення №1, свердловина «Ж», які розташовані по вул. Зеленодільській, 98 в м. Харкові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3