Справа № 182/1598/21
Провадження № 1-кс/0182/357/2021
У Х В А Л А
Іменем України

19.03.2021 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність відповідальних осіб Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, в якій зазначив, що 11 березня 2021р. він звернувся з заявою до Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення керівником секретаріату Конституційного Суду України ОСОБА_5 та просив внести відомості зазначені у його заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 до ЄРДР за ст.ст. 161, 189, 356, 364, 364-1 КК України.

В зв`язку з тим, що він не отримав відповідь у передбачений ст. 214 КПК України строк, 14 березня 2021р. він звернувся до Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області де повідомили, що заява до ЄРДР не внесена , а лише зареєстрована в ЖЄО під № 6337

Заявник вважає, що Відповідальні особи Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області порушили його право на справедливий суд - яке гарантовано державою частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 року (далі Конвенція 1950 року) : кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також порушили : статі 1,13, 14, 17, 18, 53 цієї Конвенції 1950 року, статті 1, 3, частину 2 статті 19, статті 24, 40 Конституції України (254к/96-ВР), статті 20, 21, 38, 47 Хартія Європейського Союзу про основні права від 07 грудня 2000 року з урахуванням положень частини 1 статті 6 Договору про Європейський Союз (Маастріхт, 7 лютого 1992 року) ;

стаття 2 КПК України (4651-VI) визначає завдання кримінального провадження є: «завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура».

Стаття 8 Конституції України (254к/96-ВР) гарантує що : в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується;

Частиною 1 і 2 статті 55 Конституції України (254к/96-ВР) кожному гарантується право на оскарження іі суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, яка взаємодіє з частиною 1 та 2 статті 1, статтею 214 КПК України (4651-УІ) та пунктами 1) га 14) частиною 1 статті 92 Конституції України (254к/96-ВР) якою визначено що : - виключно законами України визначаються: пункт 1) права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина, пункт 14) судоустрій, судочинство, статус суддів; засади судової експертизи; організація і діяльність прокуратури, нотаріату, органів досудового розслідування, органів і установ виконання покарань; порядок виконання судових рішень; засади організації та діяльності адвокатури; (з урахуванням положень ст. 8, 1. З, 4, 6, 9, 19. 21, 22, 23, 64, 124, 129 Конституції України (254к/96-ВР) та Постанови Пленуму Верховного суд) України № 9 від 1 листопада 1996 р. «Про застосування Конституції України при здійснені правосуддя»), але не нормативними чи підзаконними актами якими є Положення про порядок ведення ЄРДР, затверджений пактом Генерального прокурора України № 139 від 6 квітня 2016 року - які повинні відповідати вимогам положень статті 214 КПК (4651-УІ) якою визначено що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, аче не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов 'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години і моменту внесення таких відомостей надати заявнику (потерпілому) витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Заявник зазначає, що вказана норма є імперативною за своїм характером і не передбачає будь-яких перевірок чи оцінки доказів викладених у заяві про злочин слідчим, прокурором, слідчим суддею до внесення в ЄРДР.

ОСОБА_4 просить визнати бездіяльність відповідальних службових осіб Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області протиправними та незаконними, яка полягає у невнесенні відомостей до СРДР викладених у його заяві про вчинення кримінального правопорушення Керівником Секретаріату Конституційного Суду України ОСОБА_5 від 11 березня 2021року, яка зареєстрована в ЖЄО за №6337 та зобов`язати відповідальних осіб Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області внести до ЄРДР відомості, які зазначені в його заяві про вчинення кримінального правопорушення від 11 березня 2021року Керівником Секретаріату Конституційного Суду України ОСОБА_5 , яка зареєстрована в ЖЄО за №6337.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав вимоги скарги.

Прокурор заперечувала проти задоволенні скарги, зазначивши, що скаржником не вказані обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вислухавши скаржника, прокурора, дослідивши матеріали ЖЄО № 6337, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Пунктом першим частини 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частина перша ст. 214 КПК України передбачає, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 2 КК України визначено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4, 5 ч.5 ст. 214 КПК України.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Основним критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.
Таким чином, згідно вимог ст. 2 КК України та ст. 214 КПК України внесенню до ЄРДР підлягають данні, що містять відомості про вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 11 березня 2021р. звернувся з заявою до Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення керівником секретаріату Конституційного Суду України ОСОБА_5 та просив внести відомості зазначені у його заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 до ЄРДР за ст.ст. 161, 189, 356, 364, 364-1 КК України.

14 березня 2021р. йому стало відомо про те, що заява до ЄРДР не внесена , зареєстрована в ЖЄО під № 6337

Як вбачається з тексту скарги заявник не зазначив, в чому конкретно полягає склад кримінального право рушення в діях ОСОБА_5 за ст.ст. 161, 189, 356, 364, 364-1 КК України.

Доводи заявника у заяві про кримінальне правопорушення від 11 березня 2021 року характеризуються його особистою оцінкою і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої наявності складу кримінального правопорушенняь, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.
Всупереч доводам скаржника, зміст ч.1ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

З огляду на вищенаведене, в задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 307, 309 КПК України, ст. 2 КК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР - відмовити.
Згідно з Рішенням Другого Сенату Конституційного суду України від 17.06.2020 року № 4-р (ІІ)/2020 по справі № 3-180/2018 (1644/18) ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1