Номер провадження:1-кп/521/1450/21
У Х В А Л А

05 серпня 2021 року м. Одеса
Малиновським районним судом м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 06.12.2019 р. за № 0001099відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
На розгляді в Малиновському районному суді м. Одеси перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР 06.12.2019 р. за № 0001099відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України.

Учасники процесу під час підготовчого судового засідання не заперечували проти можливості призначення судового розгляду за вказаним обвинувальним актом, а суд самостійно не вбачає підстав, передбачених п.п.2-4 ч.3 ст. 314 КПК України.

Клопотань щодо колегіального розгляду справи а також в порядку ст. 314-1 та ч.2 ст. 315 КПК України від сторін не надходило.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд за обвинувальним актом.

Крім того, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, та наявні ризики, передбачені в ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду, незаконно впливати свідків та вчинити нове кримінальне правопорушення.

Також прокурор зазначив, що непрацюючий, раніше неодноразово судимий ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходів, що вказує на наявність реального ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 знаходячись на свободі, може вчинити інші кримінальні правопорушення або продовжити поширення свого злочинного впливу.
Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання, просила обрати домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, підтримав думку захисника.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, підтримав думку захисника.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, підтримав думку захисника.

Вислухавши думку сторін, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право, обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. У разі відсутності клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування вважається продовженим.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_7 не працює, постійного джерела прибутку та місця проживання не має, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, знов вчинив кримінальне правопорушення та обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1. ч. 2 ст. 307 КК України, згідно ст. 12 КК України які є тяжким та особливо тяжким. Тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння цієї особи, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, більш того, за вчинення вищевказаних злочинів передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 15 років, що у сукупності свідчить про наявність реального ризику передбаченого, п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Обґрунтованість підозри на даній стадії кримінального провадження дозволяє прийти до висновку, про наявність підстав для застосування запобіжного заходу.

При цьому, у відповідності до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію судового провадження, суд вбачає реальним ризик, що обвинувачений у разі не застосування запобіжного заходу може впливати на свідків чи потерпілу, які безпосередньо судом не допитані.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, суд також враховує обставини зазначені в статті 178 КПК України, а саме відсутність стійких соціальних зв`язків; тяжкість покарання що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою, характер вчиненого кримінального правопорушення, що ставиться у обвинувачення ОСОБА_7 , вік та стан здоров`я.

При цьому суд вважає, що обрання даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Так, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на положення ст. 183 КПК України, вважаю за можливе не визначати розмір застави.

Таким чином, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Крім того, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби. Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання визначеним законодавством ризикам.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, підтримав думку захисника.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, підтримав думку захисника.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, підтримав думку захисника.

Вислухавши думку сторін, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити з наступних підстав.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України, згідно ст. 12 КК України вказані кримінальні правопорушення є тяжкими. Тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння цієї особи, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, більш того, за вчинення вищевказаних злочинів передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна, що у сукупності свідчить про наявність реального ризику передбаченого, п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Також необхідно врахувати категорію зазначеного правопорушення, у зв`язку з чим є наявність реальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- обвинувачений може незаконно впливати на свідків та експертів у зазначеному кримінальному провадженні;
- враховуючи невідворотність та суворість покарання, обвинувачений може почати переховуватись від суду з метою уникнення покарання;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В ході досудового розслідування обвинуваченому змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
На теперішній час такий запобіжний захід підтвердив свою дієвість для процесуального впливу на поведінку обвинуваченого.
Зазначені обставини вказують на необхідність та доцільність обрання обвинуваченому запобіжного заходу, яким тимчасово обмежити його конституційні права, що не суперечить вимогам ст. 5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Обрання більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії судового розгляду є недоцільним, оскільки інші запобіжні заходи будуть не в змозі забезпечити дотримання обвинуваченим певної процесуальної поведінки та стримувати його від дій, які можуть перешкоджати належному судовому розгляду зазначеного кримінального провадження.
Оцінивши в сукупності всі вищезгадані обставини, суд приходить до висновку, про наявність підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби та буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі обвинуваченого та тяжкості висунутого йому обвинувачення і зможе забезпечити належне виконання ними процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.177, 178, 181, 183, 194, 196, 197, 331, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК Українив Малиновському районному суді м. Одеси 13 серпня 2021 року на 11 годину 00 хвилин.

Провести судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово у відкритому судовому засіданні, до якого викликати учасників провадження.

Задовольнити клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_7 .

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто з моменту ухвалення, а саме з 05.08.2021 року по 03.10.2021 року, включно.

Задовольнити клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 .

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, строком на два місяця, до 05.10.2021 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки строком на два місяці, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою;

2)не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу суду;

3)повідомляти прокурора та суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5)утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими особами, які мають відношення до кримінального провадження № 0001099.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала в частині призначення справи до судового розгляду оскарженню не підлягає.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1