Справа № 317/2370/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чернігівка Чернігівського району Запорізької області, українця, громадянина України, не одружений, не працював, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

30.08.2016 Чернігівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.297, ст.75КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

25.04.2018 Чернігівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.71КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком цього ж суду від 30.08.2016, до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі.

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання начальника ДУ «БВК (№ 99)» про приведення вироків Чернігівського районного суду Запорізької області від 30.08.2016 та 25.04.2018 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII щодо пом`якшення призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_3 .

Прокурор, представник ДУ «БВК (№ 99)» та засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п. 1 ст. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ, яким було внесено зміни до Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно із ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу.

Вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 30 серпня 2016 року ОСОБА_3 призначено покарання за ч. 2 ст. 297 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.

Вирок набрав законної сили 30 вересня 2016 року.

При цьому, вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 25 квітня 2018 року ОСОБА_4 було визнано винним за ч. 1 ст. 185 КК України та призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за цим вироком частково приєднане покарання за вироком від 30 серпня 2016 року та остаточно призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 місяць.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року до ч. 1 ст. 185 КК України внесені зміни, згідно з якими таємне викрадення чужого майна карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Беручи до уваги зміни у законодавстві, відповідно до яких встановлено більш м`який вид покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд дійшов висновку про необхідність пом`якшення покарання, призначеного ОСОБА_3 і визначення йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України, згідно з якою одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Враховуючи зміни у законодавстві та вироки Чернігівського районного суду Запорізької області від 30.08.2016 та 25.04.2018, суд дійшов висновку, що остаточне покарання ОСОБА_3 можливо призначити лише у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст. 5, 70-72, 74, 185, 309 КК України, ст. 107, 372, 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», суд,-

УХВАЛИВ:

Подання начальника державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Привести у відповідність вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 25 квітня 2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» та вважати ОСОБА_3 засудженим до покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

В іншій частині, в тому числі й щодо визначення остаточного покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 місяць, вказаний вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1