ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
та сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР№0001028 від 01.08.2019 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, не працюючого, із середньою освітою, раніше судимого:

- 28.05.2002 р. Ленінським районним судом м. Чернівці за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 29.01.2003 р. Першотравневим районним судом м. Чернівці за ст. 289 ч.3, 69, 194 ч.1, 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць з конфіскацією майна; 22.12.2005 р. звільнений по відбуттю покарання;

- 06.12.2010 р. Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців; 21.10.2011 р. звільнений по відбуттю покарання;

- 08.02.2014 р. Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі стоком на 2 роки 6 місяців; 31.05.2016 р. звільнений по відбуттю покарання;

ЄУНСС №725/4781/19 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8 Провадження №11-кп/822/84/21 Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 185 КК України
- 07.08.2017 р. Садгірським районним судом м. Чернівці за ч.1 ст. 355, ч.1 ст. 309, 70 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік; 26.09.2017 р. ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області звільнений з-під варти з зали суду у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 08.04.2019 р. Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі стоком на 4 місяці; -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст апеляційних скарг і судового рішення суду першої інстанції.

На вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці області від 29 грудня 2020 року захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.

Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України і за їх вчинення призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_6 залишено обрану у вигляді тримання під вартою в Державній Установі Чернівецький слідчий ізолятор.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відраховано з моменту його фактичного затримання та обрання йому ухвалою суду міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 14 вересня 2020 року (09:00 год.), зарахувавши в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 01.08.2019 року по 05.08.2019 року; з 03.10.2019 року по 08.10.2019 року; з 23.04.2020 року (18:40 год.) по 24.04.2020 року, а також з 21.07.2020 року (21:35 год.) по 23.07.2020 року (09:35 год.).

Звернуто в дохід держави кошти, внесені за обвинуваченого ОСОБА_6 згідно квитанції №103 від 07.10.2019 року на депозитний рахунок ТУ ДСА в Чернівецькій області в сумі 38 420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) грн., зарахувавши їх до спеціального фонду Державного бюджету України й використавши в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Звернуто в дохід держави кошти, внесені за обвинуваченого ОСОБА_6 згідно квитанції №115 від 03.08.2020 року на депозитний рахунок ТУ ДСА в Чернівецькій області в сумі 38 420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) грн., зарахувавши їх до спеціального фонду Державного бюджету України й використавши в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 1413 грн. 09 коп..

Вирішено питання речових доказів.

Доводи апеляційних скарг учасників провадження.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі, рахує вирок районного суду необ`єктивним, неповним і однобічним за своєю суворістю, який підлягає скасуванню.

Вказує, що при розгляді даної кримінальної справи суд ретельно не вивчив особу обвинуваченого ОСОБА_6 та не взяв до уваги життєві обставини, які штовхали останнього на вчинення корисливих злочинів. Зокрема, тяжке матеріальне становище в родині - одружений, має на утриманні хвору малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, неофіційно працював на різних тимчасових роботах та постійної роботи знайти так і не зміг. Хоча це і не виправдовує вчинків його підзахисного, але просить суд прийняти данні обставини до уваги.

Зазначає, що його підзахисний щиро розкаявся у вчиненому, в судовому засіданні активно сприяв розкриттю злочину та встановленню істини у вказаному кримінальному провадженню, викрадені речі, а саме мобільний телефон та грошові кошти ОСОБА_6 повернуті потерпілим.

Крім того, під час судового слідства потерпіла просила суд суворо не карати ОСОБА_6 та призначити йому міру покарання на розсуд суду.

Також просив повернути заставодавцю гроші.

Обвинувачений ОСОБА_6 , у своїй апеляційній скарзі повністю підтримав апеляційну скаргу свого захисника та вважав вирок районного суду надто суворим в частині призначеного йому покарання.

Зауважив, що судом першої інстанції при призначенні йому покарання не в повній мірі враховано визнання ним своєї вини, сприяння слідству, що в потерпілих ніяких претензій до нього немає, а також те, що в нього на утриманні є малолітня дитина.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

01 серпня 2019 року близько 17:50 год. ОСОБА_6 під час проїзду в маршрутному автобусі №34 від зупинки громадського транспорту по вул. Шкільній в м. Чернівці до зупинки «Пивний завод», що по вул. Гагаріна, 40 в м. Чернівці, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав з сумки потерпілого ОСОБА_9 гаманець вартістю 100 грн., у якому знаходились гроші в сумі 570 Євро, що відповідно до курсу НБУ станом на 01.08.2019 року становило 15903 грн., спричинивши тим самим своїми діями потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 16003 грн..

Крім того, 03 жовтня 2019 року близько 14:00 год. ОСОБА_6 під час проїзду в маршрутному автобусі №1-А від зупинки по вул. Шкільній в м. Чернівці до зупинки «Залізничний вокзал», що по вул. Гогаріна, 38 в м. Чернівці умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав з сумки потерпілої мобільний телефон марки «Самсунг J5 з чохлом та захисним склом, вартістю 1516 грн. 38 коп., на рахунку якого були кошти в сумі 15 грн.. Після чого з місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану вище суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у таємному викраденні чужого майна визнав повністю. На підставі ст. 63 Конституції України відмовився давати покази.

Позиції учасників апеляційного провадження в судових дебатах.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 підтримали власні доводи наведені в апеляційних скаргах та просили їх задовольнити з підстав наведених в них та пом`якшити призначене судом покарання. Уточнили, що просять повернути гроші заставодавцю ОСОБА_11 за квитанцією №78 103 від 07.10.2019 року. На депозитний рахунок ДСА України батьки двічі вносили гроші. Оскільки ОСОБА_12 був взятий під варту лише за першим епізодом крадіжки, вважають, що кошти, які внесла його мати вдруге, як заставу, слід повернути їй.

Прокурор в суді апеляційної інстанції заперечував щодо апеляційних вимог сторони захисту та обвинуваченого, просив залишити їх без задоволення, а вирок районного суду без змін.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких апеляційний суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку й доводи апеляційних скарг учасників кримінального провадження та їх думку щодо заявлених вимог, міркування прокурора з приводу доводів наведених в скаргах, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд скориставшись правом (ст. 349 ч.3 КПК України), проти якого не заперечували учасники провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються.

Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників судового провадження не надходило, а тому відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що воно обране судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом визнано повне визнання вини та каяття у вчиненому, при цьому, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також судом взято до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, перебуває на обліку в Чернівецькому наркологічному диспансері з приводу вживання психотропних речовин, шкоду потерпілому добровільно не відшкодував, не працює, не має постійного місця проживання, ухилявся від явки до суду, у зв`язку із чим був оголошений в розшук.

Крім того, судом першої інстанції взято до уваги і те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Також слід зазначити, що в судовому засіданні першої інстанції, потерпіла ОСОБА_10 претензій до обвинуваченого не заявляла, однак, покарання просила призначити в межах санкції статті.

За таких обставин, та з урахуванням наведеного, суд прийшов до вірного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства й призначив покарання у вигляді позбавлення волі.

На думку колегії суддів, зазначене вище й слугувало підставою для призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки, яке в свою чергу є не надто суворим, а ніж встановлено в санкції ч.2 ст. 185 КК України, але є явно недостатніми для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, як про це апелюють учасники кримінального провадження.

Наведені в апеляційній скарзі обставини були повністю враховані судом при призначені покарання за вказаний злочин, при цьому достатніх та переконливих доводів того, що такі істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину апелянтом не наведено.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що зазначені в апеляційній скарзі обставини, які на думку обвинуваченого, є такими що пом`якшують покарання, є нічим іншим як даними, які характеризують особу обвинуваченого, і були повністю враховані судом при призначенні покарання. Вказані обставини, на думку колегії суддів, не можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання, й повторно враховані судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що районний суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання, дотримався принципів достатності, розумності, справедливості та доцільності, врахував всі передумови, підстави і порядок призначення покарання, а тому підстав для зміни вироку районного суду в цій частині немає.

Щодо доводів захисника в частині незгоди із зверненням в дохід держави коштів, які були внесені за обвинуваченого ОСОБА_6 у якості застави, то слід зазначити, що такі твердження сторони захисту є необґрунтованими та жодним чином в апеляційній скарзі не доведеними, і не спростовують висновків суду щодо прийнятого рішення в цій частині.

Зокрема, судом вірно враховано, а колегією суддів перевірено, що обвинувачений ОСОБА_6 у ході розгляду даного кримінального провадження, неодноразово без поважних причин ухилявся від явки до суду, навіть після того, як йому вдруге був обраний запобіжний захід з можливістю внесення застави. При цьому він був належним чином повідомлений про наступні судові засідання. Справи були об`єднані для судового розгляду за двома епізодами крадіжки. Оскільки ОСОБА_6 нехтував вимогами Закону і не з`являвся до суду, змінив місце проживання, тобто, не виконував обов`язки покладені на нього ухвалою слідчого судді при обранні запобіжного заходу, його було оголошено у розшук, з подальшим затриманням і доставленням до суду.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що кошти внесені у якості застави за обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають зверненню в дохід держави, відповідно до вимог ч.8 ст. 182 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці області від 29 грудня 2020 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення проте може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою,- в той самий порядок і строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3