Справа № 727/3762/21
Провадження № 1-кп/727/289/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_1
За участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000083 від 22.01.2021 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах:
Так, ОСОБА_4 22.01.2021 року біля 03 год. 00 хв., перебуваючи біля будинку №3А по вул. Алма-Атинська м.Чернівці, під час словесної суперечки із громадянином Єгипту ОСОБА_5 , переслідуючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно наніс удар правою ногою по лівій нозі Ахмеду Мохамеду, в результаті чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді косого перелому зовнішньої кісточки без зміщення відламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи №279мд від 07.04.2021 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив суду, що не оспорює встановлені органом досудового розслідування обставини, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро кається, завдану шкоду відшкодував.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, що встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведеною.

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що орган досудового розслідування правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.122 ч.1 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він завдав умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, потерпілий не наполягає на суворій мірі покарання, має на утриманні одну малолітню дитину.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Наведену обставину суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлені.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому мінімального покарання в межах санкції статті обвинувачення.
При цьому суд враховує положення п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких: «Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом».
У справі «Гарькавий проти України» (рішення від 18.02.2010) Європейський суд з прав людини зазначив, «що, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Це право є найважливішим у демократичному суспільстві у розумінні Конвенції. Суд нагадує, що коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція».
Тому, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши відносно нього ст.ст. 75, 76 КК України та звільнивши від призначеного покарання з випробуванням.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_4 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.
Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України і за його вчинення призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1