Справа № 461/3090/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/597/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши заяву про самовідвід судді від розгляду апеляційної скарги прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 7 травня 2021 року, -

в с т а н о в и л а:

до Львівського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 7 травня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи №461/3090/21 між суддями від 17 червня 2021 року, визначено колегію суддів для розгляду даної апеляційної скарги у складі: судді-доповідача: ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

18 червня 2021 року суддею -доповідачем ОСОБА_2 подано заяву про самовідвід з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Обговоривши доводи судді-доповідача ОСОБА_2 , викладені у заяві про самовідвід, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення такої заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
Частиною 1 ст. 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, до Львівського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 7 травня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
В той самий час, стороною обвинувачення під час розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 22 листопада 2020 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було заявлено відвід, зокрема, судді ОСОБА_2 . Прокурор заявлений відвід мотивував тим, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000813 від 15 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України могла виникнути необхідність у проведенні допиту у якості свідка, зокрема, судді ОСОБА_2 . Наведене слідувало з пред`явленої ОСОБА_7 на той момент підозри. Зокрема, ОСОБА_7 органом досудового розслідування підозрювався в тому, що він, працюючи спеціалістом відділу господарського забезпечення Львівського окружного адміністративного суду, 3 жовтня 2020 року вимагав та 20 листопада 2020 року одержав для себе від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у сумі 3000 доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 84 750 гривень, за вплив на прийняття рішення колегією суддів Львівського апеляційного суду м. Львова від 14 лютого 2020 року щодо ОСОБА_9 , а саме: задоволення поданої ним апеляційної скарги, скасування вироку та направлення справи на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.
7 травня 2021 року Галицьким районним судом ухвалено вирок, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн., а також призначено додаткове покарання позбавлення права обіймати посади в органах судової влади строком на 2 роки.
Зазначене рішення суду і було оскаржено прокурором.
Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Відповідно до п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

З огляду на наведене, з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо безсторонності судді-доповідача ОСОБА_2 , колегія суддів дійшла до висновку, що подана заява про самовідвід підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 81, КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

заяву судді ОСОБА_2 задовольнити.

Відвести суддю-доповідача ОСОБА_2 від участі у розгляді справи за апеляційною скаргою прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 7 травня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України (справа №461/3090/21, провадження №11-кп/811/597/21).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4