Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції під час трансляції з Державної установи «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» кримінальне провадження № 0001008 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 і захисника ОСОБА_8 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 14 листопада 2019 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 14.11.2019 ОСОБА_7 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.115 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до набрання вироком законної сили, але на строк, який не перевищує 60 днів, до 12.01.2020.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 і захисника ОСОБА_8 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27.02.2020 апеляційні скарги обвинуваченого і захисника залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 13.04.2021 касаційні скарги засудженого і захисника задоволено частково, ухвалу суду апеляційної інстанції скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Також обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 12.06.2021 включно.

21.05.2021 прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_9 подав клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, який обґрунтовує продовженням існування ризиків переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи те, що уповноваженими особами Державної установи «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» копія клопотання у строк, визначений ч.2 ст.184 КПК України, обвинуваченому вручена не була, питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою було порушено судом.

Заслухавши думку прокурора, який вважав за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою; думку захисника ОСОБА_6 , який заперечував проти розгляду вказаного питання з огляду на відсутність клопотання прокурора, наполягав на безпосередній участі обвинуваченого в судовому засіданні, а не в режимі відеоконференції, стверджуючи про те, що апеляційний розгляд і питання продовження строку тримання під вартою не відноситься до розгляду апеляційних скарг по суті, і одночасно просив не продовжувати ОСОБА_7 строк тримання під вартою; думку обвинуваченого на підтримку позиції захисника; колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених главою 31 КПК України.

Згідно з ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Зважаючи на те, що вирішення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою є обов`язком суду, доводи захисника ОСОБА_6 , які, фактично, зводяться до того, що суд підтримує сторону обвинувачення, поставивши це питання на обговорення за власною ініціативою, не ґрунтуються на вимогам закону. При цьому колегія суддів зауважує, що питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, належність, допустимість та достовірність доказів не вирішуються.

Крім того, згідно з п.1 ч.1 ст.336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин.

Згідно з ч.2 ст.336 КІІК України суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження може ухвалити рішення про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує.

З метою забезпечення участі ОСОБА_7 , який тримається під вартою в ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)», в розгляді кримінального провадження, судом апеляційної інстанції прийнято рішення про його переведення до ДУ «Київський слідчий ізолятор». Однак обвинувачений переведений не був через перебування колонії на карантині у зв`язку із спалахом на COVID-19, а тому було влаштовано відеоконференцію і на початку судового засідання з`ясовано, що ОСОБА_7 не заперечує проти участі в апеляційному розгляді в такому режимі.

За змістом ст.336 КПК України у режимі відеоконференції може здійснюватися судове провадження, яке включає провадження з перегляду судових рішень в апеляційному порядку, тобто вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги, у тому числі порушене судом питання. На переконання колегії суддів, вибіркове ставлення сторони захисту до здійснюваних судом апеляційної інстанції процесуальних дій в режимі відеоконференції не може бути перешкодою для розгляду питання доцільності продовження строку тримання під вартою, оскільки на початку судового засідання була отримана згода ОСОБА_7 на здійснення апеляційного розгляду в такому режимі в цілому, а не на вирішення окремих питань. А тому заперечення захисника, а в подальшому й обвинуваченого, проти розгляду питання доцільності тримання під вартою в режимі відеоконферензв`язку, яке ініціював суд вже наприкінці судового засідання, що сторона захисту розцінює як порушення її прав і вважає, що вирішення цього питання не відноситься до розгляду апеляційних скарг по суті, є безпідставними.

ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 3 лютого 2018 року в період з 14 години по 15 годину 17 хвилин він, перебуваючи на сьомому поверсі в під`їзді № 2 будинку АДРЕСА_2 , під час конфлікту з ОСОБА_10 , що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, почав її душити, чим вчинив умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя людини, усвідомлює вид та розмір призначеного судом першої інстанції покарання, яке загрожує йому у разі набрання вироком законної сили, необхідність допиту в суді апеляційної інстанції свідка ОСОБА_11 , колегія суддів вважає, що це переконливо свідчить про наявність ризиків, переховуватися від суду та незаконно впливати на свідка, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Ймовірність реалізації вказаних ризиків продовжує існувати і на даний час, на користь чого свідчить відсутність у обвинуваченого, який не має власної сім`ї і не працює, міцних соціальних зв`язків, підтримання ним на час інкримінованого йому кримінального правопорушення стосунків з матір`ю свідка. І навіть наявність у ОСОБА_7 матері, яка страждає на певні захворювання, з огляду на відсутність у нього джерела доходу та можливість її утримувати, не спростовує таких висновків.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що альтернативні запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання передбаченим ч.1 ст.177 КПК України ризикам, і що загальносуспільний інтерес у даному випадку переважає інтереси конкретної особи, а тому ОСОБА_7 слід продовжити строк тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.331, 336, 405 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 /шістдесят/ днів по 24 липня 2021 року включно.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3