Справа № 507/764/21
Провадження № 1-кп/507/47/2021
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
09.06.2021 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щербанка Роздільнянського району Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого по найму, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого 21 квітня 2021 року Любашівським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3-х років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
11 березня 2021 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_3 , переслідуючи протиправний умисел та корисливий мотив, спрямований на таємне викрадення чужого майна задля власного збагачення, прибув до домоволодіння, належного ОСОБА_5 , мешканкі АДРЕСА_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , у якому, як йому достовірно було відомо, ніхто не проживає.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, ОСОБА_3 , через паркан проникнув на огороджену територію вказаного домоволодіння, належного ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де долаючи перешкоду у вигляді навісного замка, шляхом застосування сили зірвав навісний замок з вхідних дверей та проник в середину підсобного приміщення, - літньої кухні, звідки умисно, таємно викрав два алюмінієві бідони ємкістю 40 літрів кожний, вартістю 350 гривень кожний, спричинивши тим самим матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 700 гривень. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, дії ОСОБА_3 , кваліфіковані за ст..185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 , винним у вчиненні протиправних дій визнав себе повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини вчинення крадіжки, зокрема розповів, що пошкодивши навісний замок з вхідних дверей та проник в середину підсобного приміщення - літньої кухні, яка належить ОСОБА_5 , звідки умисно, таємно викрав два алюмінієві бідони ємкістю 40 літрів кожний, також пояснив, що шкода потерпілій ним відшкодована.
Потерпіла: ОСОБА_5 згідно заяви просила кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 розглянути у її відсутність, претензій матеріального та морального характеру не має.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.3 ст.185 КК України, за ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, позитивно характеризується, не одружений, працює по найму, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, також суд враховує пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.
Обвинуваченого засуджено вироком Любашівського районного суду Одеської області від 21.04.2021 року за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.
Злочин у цьому кримінальному провадженні вчинено до постановлення вироку суду від 21.04.2021 року, отже покарання обвинуваченому слід призначити за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
Верховний Суд зауважив, що з огляду на положення статей 70, 71, 75 КК України, за загальним правилом за наявності сукупності злочинів або сукупності вироків, інститут звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням може бути застосований (за наявності відповідних підстав) лише після призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів та/або сукупністю вироків.
З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, беручи до уваги , що збитки відшкодовані, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі, в тому числі за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, ОСОБА_3 не обирався, підстав для його обрання не має.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів в розмірі 490 грн. 35 коп. відповідно до вимог ст. ст.118, 122, 124 ч. 2 КПК України, підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, за даним вироком та за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 21 квітня 2021 року, остаточно призначити ОСОБА_3 у покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 490 грн. 35 коп. на користь держави.
Речові докази: два алюмінієві бідони, які передано на зберігання до кімнати речових доказів ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області передати потерпілій ОСОБА_5 за належністю.
Накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду від 22 березня 2021 року арешт на майно, яке визнано речовими доказами - скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засідання.

Суддя: ОСОБА_1