ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1431/21
провадження № 1-кс/753/319/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" лютого 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:
25 січня 2021 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Дарницького районного суду м.Києва зі скаргою від 23 січня 2021 року, в якій просив визнати бездіяльність слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_5 неправомірною в частині неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0007381, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 жовтня 2019 року; зобов`язати слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_5 та/або уповноваженого слідчого, повернути підозрюваному у кримінальному провадженні №0007381 ОСОБА_4 та/або його захиснику ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно: 14 упаковок з під стартових пакетів; 14 пластикових карток від стартових пакетів; 8 карток пам`яті; банківську карту НОМЕР_1 на ім`я Leonid Bryzgin; 25 сім карт; планшет Samsung чорного кольору із розбитим екраном; планшет Assostant AP-703BO чорного кольору; телефон Iphone 3 32GB чорного кольору; телефон Samsung GT 19100; телефон Fly BI9003 чорного кольору; телефон Samsung GT S7272 чорного кольору; 3 телефони Samsung синього, червоного та чорного кольору; телефон «Хуавей» чорного кольору; 2 кнопкових телефони марки «Nokia».

Скарга мотивована тим, що під час обшуку, проведеного 13 січня 2021 року на підставі ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 6 січня 2021 року у справі № 753/237/21, було вилучено майно, яке не зазначено в ухвалі слідчого судді, та на вилучення якого слідчий суддя не надав дозвіл, а отже таке майно вважається тимчасово вилученим. Враховуючи, що слідчий протягом 48 годин не звернувся до суду із клопотанням про арешт цього майна, відповідно до ст. 169 КПК України, таке майно підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучено, а бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, може бути оскаржена.

Згідно із протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 25 січня 2021 року заяву було передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

У судовому засіданні скаржника вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити з підстав у ній викладених.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, про розгляд скарги були повідомлені належним чином, матеріали кримінального провадження до суду не надали.

Заслухавши думку представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності дізнавача, слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, згідно із п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Як встановлено судом, ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 6 січня 2021 року у справі №753/237/21 надано дозвіл групі слідчих на проведення обшуку в рамках кримінального провадження № 0007381 від 8 жовтня 2019 року у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_4 , який є власником 1/5 частки зазначеної квартири, з метою відшукання та вилучення:

- наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, лабораторного обладнання для їх виготовлення;

- блокнотів або інших записів з інформацією щодо збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів.

Надано дозвіл на огляд та вилучення інформації під час проведення обшуку, із залученням спеціаліста, із засобів мобільного зв`язку або іншої техніки, якими користується ОСОБА_4 , в яких міститься інформація щодо збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів.

Як вбачається з протоколу обшуку від 13 січня 2021 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_4 , було вилучено майно, а саме: 14 упаковок з під стартових пакетів; 14 пластикових карток від стартових пакетів; 8 карток пам`яті; банківську карту НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 ; 25 сім карт; планшет Samsung чорного кольору із розбитим екраном; планшет Assostant AP-703BO чорного кольору; телефон Iphone 3 32GB чорного кольору; телефон Samsung GT 19100; телефон Fly BI9003 чорного кольору; телефон Samsung GT S7272 чорного кольору; 3 телефони Samsung синього, червоного та чорного кольору; телефон «Хуавей» чорного кольору; 2 кнопкових телефони марки «Nokia».

Частиною першою статті 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підстави та порядок здійснення стороною обвинувачення своїх повноважень, пов`язаних із вилученням під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження документів, речей, електронних інформаційних систем або їх частин та іншого майна, а також його правомірним утриманням для встановлення обставин кримінального провадження регламентується вимогами ст. ст. 167-169, 170-174, 234-236 КПК України.

За змістом КПК випливає, що позбавлення або обмеження права власності можливе лише в порядку тимчасового доступу або арешту майна та лише на підставі вмотивованого рішення суду.

Так, ч. 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Крім цього, ч. 2 ст. 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. В той же час, абзац другий цієї частини статті в імперативному порядку дозволяє тимчасово вилучити електронні інформаційні системи або їх частини, мобільні термінали систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною першою ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Визнання майна, яке є тимчасово вилученим, речовими доказами у кримінальному провадженні, зважаючи на наведену вище норму ч. 1 ст. 100 КПК України, не звільняє сторону обвинувачення від обов`язку звернутися до слідчого судді із клопотанням про арешт такого майна з метою збереження речових доказів.

Згіно із ч.1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту;

5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Частиною 5 статті 171 КПК України встановлено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Тобто, за змістом вищенаведених норм процесуального законодавства тимчасово вилучене майно протягом короткого проміжку часу повинно бути або арештоване судом (слідчим суддею) або повернуто володільцю (ст. 171 КПК України).

Як встановлено судом, клопотання про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку і яке не входило до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, органом досудового розслідування не подавалося, відповідна ухвала слідчим суддею не виносилась, докази на спростування такого висновку в матеріалах відсутні. Отже, тимчасово вилучене майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

18 та 19 січня 2021 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся відповідно до прокурора та слідчого із клопотаннями про повернення тимчасово вилученого майна, однак слідчим тимчасово вилучене майно повернуто не було.

За таких обставин, скарга адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Водночас, виходячи з того, що згідно із ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги, скарга адвоката ОСОБА_3 в частині визнання бездіяльності слідчого неправомірною не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 304, 307, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого Слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 та/або уповноваженого слідчого, повернути підозрюваному у кримінальному провадженні №0007381, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 жовтня 2019 року, ОСОБА_4 та/або його захиснику ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно, а саме: 14 упаковок з під стартових пакетів; 14 пластикових карток від стартових пакетів; 8 карток пам`яті; банківську карту НОМЕР_1 на ім`я Leonid Bryzgin; 25 сім карт; планшет Samsung чорного кольору із розбитим екраном; планшет Assostant AP-703BO чорного кольору; телефон Iphone 3 32GB чорного кольору; телефон Samsung GT 19100; телефон Fly BI9003 чорного кольору; телефон Samsung GT S7272 чорного кольору; 3 телефони Samsung синього, червоного та чорного кольору; телефон «Хуавей» чорного кольору; 2 кнопкових телефони марки «Nokia».

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1