Справа № 699/587/17
Номер провадження № 1-кп/699/22/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2021 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області кримінальне провадження № 0000498 щодо обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 24.02.2017 року вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 297, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 185 КК України, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин, а саме: 28.07.2017 року, близько 20.00 год., реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом віджиму віконної рами металопластикового вікна проник у домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , де здійснив крадіжку 15 літрів горілки, що знаходилася в пластикових пляшках, 2 блоки цигарок «Прима люкс сині», 1 блок цигарок «Прима люкс червоні», 1 блок цигарок «Ротманс демі», 1 блок цигарок «Столичні сині» по 25 штук в пачці, 2 блоки цигарок «Прима без фільтра», 1 упаковка пива ємністю 2 літри «Рогань традиційне», 1 упаковка пива ємністю 2 літри «Чернігівське світле», качине м`ясо вагою близько 15 кілограм (7-8 тушок).

Викрадене майно помістив в пакети та переніс до місця свого проживання та в подальшому звернув на свою користь, завдавши таким чином своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 4639,73 грн.

Крім того, він же, 28.07.2017 року,близько 21.00 год., перебуваючи в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , після вчинення крадіжки майна, що належить потерпілій, з метою приховування слідів злочину, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи знищити та пошкодити майно, що знаходилося в одній із кімнат будинку, умисно шляхом використання запальнички підпалив штори на вікні та вхідних дверях в кімнаті будинку,а після того, переконавшись, що полум`я розгорілося, залишив вищевказаний будинок.

Внаслідок пожежі були знищені речі домашнього вжитку та пошкоджені стіни вищевказаного будинку, що спричинило потерпілій матеріальної шкоди на суму 20202 грн.

Крім того, ОСОБА_7 22.04.2020 року близько 03 год реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисних мотивів з метою заволодіння чужим майном шляхом віджиму віконної рами проник у підсобне приміщення домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_10 , де здійснив крадіжку велосипеда марки «ARDIS» моделі «Sweed», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №8/401 від 28.04.2020 становить 3616 грн 67 коп, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 шкоду на вказану суму, а сам з місця вчинення крадіжки зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Будучи допитаним у суді, обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, щиро розкаявся.
Щодо епізоду у вчиненні крадіжки у ОСОБА_6 показав, що 28.07.2017 року у вечірній час через паркан проник на подвір`я ОСОБА_11 , яку раніше знав.

Далі викруткою віджав вікно у будинку, проник у будинок і з холодильника викрав продукти харчування, а з кімнати викрав спиртні напої і тютюнові вироби. Потім викрадене поклав в пакети, які приніс із собою. За два рази виніс з подвір`я ОСОБА_11 викрадене, яким потім розпорядився на власний розсуд.

Щодо епізоду вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, показав, що 28.07.2017 року після вчинення крадіжки і повторного винесення продуктів із будинку потерпілої ОСОБА_11 , після вживання спиртного, яке перед цим викрав, з метою приховування доказів його причетності до крадіжки, за допомогою своєї запальнички, на вікнах і дверях будинку підпалив штори. Переконавшись в тому, що штори починають горіти, він через пошкоджене ним вікно покинув будинок потерпілої, а потім і подвір`я.

Щодо епізоду вчинення крадіжки у ОСОБА_10 показав, що в квітні 2020 року він працював по найму у Пенькач та проживав у їхньому будинку. 22.04.2020 року близько 03 год він через відчинене вікно проник у приміщення літньої альтанки і виявив там спортивний велосипед. Далі, через це ж вікно витягнув велосипед і поїхав на ньому з подвір`я, але згодом крадіжку виявив господар та забрав у нього велосипед за місцем проживання його матері по АДРЕСА_1 .

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_10 скориставшись своїм правом бути присутніми у судовому засіданні, звернулися до суду з клопотанням про розгляд справи у їхню відсутність, міру покарання залишили на розсуд суду, у зв`язку з чим показань суду не надали (а.с.87, 165).

Суд, враховуючи, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не заперечили і не оспорили встановлені фактичні обставини, правильно розуміють зміст даних обставин, що не викликає у суду сумнівів щодо добровільності та істинності позиції всіх учасників процесу, і після роз`яснення судом суті такого порядку розгляду справи та того, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнав можливим провести розгляд в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, тобто обмежитись допитом обвинуваченого, а також вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторно звернув увагу на те, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази винуватості ОСОБА_7 у їхній сукупності, суд прийшов до висновку, що винуватість останнього у вчиненні інкримінованих діянь доведена повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за:
- ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та інше приміщення, вчинена повторно;
- ч.2 ст.194 КК України, тобто умисне знищення та пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

При призначенні покарання обвинуваченому за злочини, винуватість у скоєнні яких доведена під час судового розгляду вказаного кримінального провадження, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ОСОБА_7 злочинів, які кваліфікуються як тяжкі, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, характеристику обвинуваченого, думку потерпілих про суворість покарання, яку вони залишили на розсуд суду.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

По місцю проживання обвинувачений характеризується посередньо (а.с.198).
На обліку у лікарів нарколога та психіатра ОСОБА_7 не перебуває (а.с.193)

Досудова доповідь відносно ОСОБА_7 не складалася на підставі приписів п.2 ч.4 ст.314-1 КПК України, як щодо особи, яка вже відбуває покарання у виді позбавлення волі, оскільки обвинувачений 24.02.2017 року вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області був засуджений за ч.3 ст.185, ч.3 ст.297, 70 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнений від відбування даного покарання в порядку ст.. 75 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки (а.с.200-202), але ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27.08.2020 року вказаний іспитовий строк було скасовано та направлено засудженого реально відбувати покарання у виді позбавлення волі (а.с.а.с.118-123, 155-160)

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе лише при ізоляції його від суспільства, шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі на підставі ч.1 ст.70 КК України з реальним відбуттям такого, оскільки інше покарання, при вказаних обставинах, призначене бути не може, оскільки злочини щодо потерпілої ОСОБА_6 були вчинені обвинуваченим 28.07.2017 року, тобто під час іспитового строку, призначеного йому попереднім вироком суду, що виключає можливість застосування ст..75 КК України.

Призначаючи покарання, яке обвинувачений повинен відбувати реально, суд керується вимогами ч.3 ст.78 КК України, відповідно до якої у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст. 71, 72 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, то суд, до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, з урахуванням обставин вчиненого злочину, особи обвинуваченого, відсутністю обтяжуючих вину обставин, вимог ст.78 КК України, суд вважає, що до покарання за вчинення даного кримінального правопорушення можливо частково приєднати лише частину невідбутого покарання, що було призначене вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 24.02.2017 року.

З урахуванням того, що суд засуджує обвинуваченого до реального відбуття покарання, відносно останнього слід обрати запобіжний захід.

Разом з тим, на даний час ОСОБА_7 з 27.08.2020 року реально відбуває покарання , призначене йому вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 24.02.2017 року у виді п`яти років позбавлення волі.

Крім того, він же на підставі ухвали Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27.08.2020 року тимчасово залишений в ДП «Черкаський слідчий ізолятор» до закінчення розгляду справи, у якій ухвалюється вирок.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність необхідності в обранні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, оскільки його перебування в установі попереднього ув`язнення визначено ухвалою суду від 27.08.2020 року, яка підлягає скасуванню після набрання даним вироком законної сили.

Цивільний позов у справі не заявлений.
Завдані потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 24481,72 грн не відшкодовані.

Завдана потерпілій ОСОБА_10 матеріальна шкода в сумі 3616,67 грн відшкодована.

Арешт на майно не накладався.

Речові докази у кримінальному провадженні підлягають вирішенню відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,
суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.194 КК України.

Призначити засудженому ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді трьох років позбавлення волі та за ч.2 ст.194 КК України покарання у виді чотирьох років і шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів засудженому ОСОБА_7 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді чотирьох років і шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, яке було призначене вироком Корсунь-Шевченківського районного суду від 24.02.2017 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.297, 70 КК України КК України, у виді 5 років позбавлення волі, визначивши цей строк як один рік позбавлення волі, та остаточно призначити до відбуття покарання строком п`ять років і шість місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання рахувати з часу взяття ОСОБА_7 під варту на підставі ухвали Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27.08.2020 року, тобто з 27 серпня 2020 року.

Ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27.08.2020 року про тимчасове залишення ОСОБА_7 в ДП «Черкаський слідчий ізолятор» скасувати після набрання даним вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні:
-чотири пачки цигарок: одна пачка «Вест», три пачки «Прима Люкс», які передані під розписку власнику потерпілій ОСОБА_6 - залишити у розпорядженні останньої;
-велосипед марки «ARDIS» моделі «Sweed», який переданий під розписку власнику потерпілій ОСОБА_10 - залишити у розпорядженні останньої.

Стягнути із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , інші відомості суду не відомі, в доход держави процесуальні витрати в загальній сумі 653,80 грн. за проведення експертизи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_7 - в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку після проголошення вручити негайно прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1