н/п 1-кс/953/6621/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на майно, виявлене та вилучене 30.06.2021 в ході проведення обшуків торгівельних павільйонів на території ТЦ «Барабашова» в м. Харкові.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, невстановленою групою осіб у період 2019-2020 років внесені в документи, які відповідно до закону, подавались для проведення державної реєстрації ряду суб`єктів господарської діяльності, завідомо неправдиві відомості з метою здійснення зовнішньоекономічної діяльності з незаконною мінімізацією митних платежів.
Вказані особи, використовуючи реквізити ризикових СГД, серед яких: ТОВ «Профісталь ЛТД» (43233703), ТОВ «Ферротрейд ЛТД» (43240307), ТОВ "Вортекс Сервіс" (43194350), ТОВ «Вортекс Інжинірінг» (43209225), здійснювали імпортні операції по ввезенню на митну територію України товарно-матеріальних цінностей. Ввезені товарно-матеріальні цінності фактично реалізовували суб`єктам господарської діяльності за готівкові кошти без відображення фінансово-господарських операцій в податковій звітності підприємств.
30.06.2021 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Харкова проведено ряд обшуків, під час яких виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначений в протоколі обшуку.
Як зазначає прокурор, орган досудового розслідування має підстави вважати, що вилучене під час обшуків майно відповідає вимогам ст.170 КПК України.
Частина відшуканих та вилучених речей та документів не входило до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, однак містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та мають значення для кримінального провадження.
Посилаючись на вимоги ст.ст. 98, 170 КПК України, просить накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення обшуків майно.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання прокурора, приходить до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Проте, в порушення вимог п. 1 ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні прокурора про арешт майна підстава та мета арешту вказані не конкретно, в загальних рисах.
В клопотанні про арешт майна, зазначається, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт вилучено під час проведення обшуку. Проте, виходячи зі змісту клопотання, прокурор не зазначає критеріїв, визначених ст. 98 КПК України, яким би відповідало все вилучене майно, про яке зазначається в клопотанні, та не вказуються документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, чи третіми особами таким майном.
З клопотання прокурора про арешт майна та доданих до нього документів не зрозуміло, який вид арешту майна (у вигляді заборони або обмеження права на відчуження, розпорядження та/або користування майном) прокурор просить застосувати в даному випадку.
В клопотанні прокурор просить визначити місцем зберігання речових доказів згідно Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, однак не зазначає конкретне місце зберігання вилученого майна, на яке просить накласти арешт.
Зазначене позбавляє слідчого суддю можливості надати об`єктивні судження доцільності арешту зазначеного в клопотанні майна для досягнення дієвості кримінального провадження у відповідності до ч.1 ст.131 КПК України, доведеності того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, можливості виконання завдання для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю власника майна, а відомості про власників вказані неповні, без зазначення даних засобів зв`язку власників майна для можливість повідомлення власників у найскоріші терміни, враховуючи , що докази неможливості їх з`ясування до клопотання не додані.
Частиною третьою статті 172 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків у строк 72 години. Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити прокурору право звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України у встановленому порядку.
На підставі викладеного і керуючись ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1