КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 29 березня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено частково клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти в сумі 382 075,00 грн., які знаходяться на рахунку ФОП ОСОБА_6 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , відкритому в Головному управлінні по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (, МФО 322669, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 27) та зупинено видаткові операції по ним (крім сплати обов`язкових платежів до бюджету та виплати заробітної плати).
Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року та закрити провадження по справі.
Щодо пропущеного строку апеляційного оскарження, то автор апеляційної скарги зазначає, що клопотання прокурора розглянуто слідчим суддею за відсутності власника майна та його представника, а копію постановленого рішення ними отримано 19 лютого 2021 року.

Представник вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.

Зокрема, вказує на те, що в ухвалі слідчого судді та поданому прокурором клопотанні відсутні будь-які дані, які б вказували, що належні ФОП ОСОБА_6 кошти, які знаходяться на банківському рахунку відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Стверджує, що позбавлення власника майна права розпоряджатися власними грошовими коштами за умови недоведеності його причетності до вчинення кримінальних правопорушень, що розслідуються у кримінальному провадженні № 0005526 та їх невідповідності критеріям ст. 98 КПК України є втручанням у його права мирно володіти своїм майном.

Учасники провадження у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце судового засідання булизавчасно проінформовані, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за їх відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів справи видно, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто слідчим суддею за відсутності власника майна та його представника. При цьому, даних про отримання ними копії постановлено рішення 19 лютого 2021 року, як зазначено в апеляційній скарзі, матеріали провадження не містять, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне поновити пропущений строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Як убачається з наданих суду матеріалів провадження, Шевченківським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань16 липня 2020 року під № 0005526, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що до слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві надійшла заява представника АТ «Банк Альянс», відповідно до якої, директором ТОВ «Чарівна Мить», з метою отримання кредиту, було надано до банківської установи завідомо підроблені документи.

Крім того, до органу досудового розслідування надійшла заява від Київського відділення № 1 АТ «Банк інвестицій та заощаджень» про те, що 04 серпня 2020 року, по пр. Соборності, 15 в м. Києві, невстановлені особи від імені ТОВ «Чарівна Мить» шляхом підроблення документів, намагалися отримати кредит.
Також, встановлено, що 25 червня 2020 року між АТ «Банк Альянс» та ТОВ «Чарівна мить» в особі директора ОСОБА_9 укладено договір № 20-110/ЮК про відкриття відновлювальної кредитної лінії, на суму 1 500 000, 00 гривень.

Відповідно до виписки по особовому рахунку ТОВ «Чарівна мить», що відкритий в АТ «Банк Альянс» за період з 16 червня 2020 року по 28 липня 2020 року, встановлено, що 08 липня 2020 року ТОВ «Чарівна Мить» було перераховано на рахунок № НОМЕР_2 , що належить ФОП ОСОБА_6 , який відкритий в Головному управлінні по м. Києву АТ «Ощадбанк» грошові кошти в сумі 382 075, 00 гривень в якості оплати за товар, згідно рахунку № 57 від 08 липня 2020 року.

19 серпня 2020 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти ФОП ОСОБА_6 (код РНОКПП НОМЕР_1 ), що знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в Головному управлінні по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (, МФО 322669, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 27) та зупинити видаткові операції по вказаному рахунку (крім сплати обов`язкових платежів до бюджету та виплати заробітної плати).
Ухвалою слідчого судді згаданого районного суду від 26 серпня 2020 року, клопотання прокурора задоволено частково.

Приймаючи рішення, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для арешту вказаного у клопотанні прокурора майна, оскільки воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Разом з цим, слідчий суддя вказав на відсутність законних підстав для задоволення клопотання прокурора в частині надання довідки про залишок коштів на вищевказаному рахунку станом на день виконання ухвали слідчого судді.

Таке рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.

Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0005526, про накладення арешту на згадане майно, слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора, дослідивши матеріали додані до нього, всупереч доводам викладеним в апеляційній скарзі прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на згадане майно є необхідним, з метою забезпечення збереження речових доказів врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову слідчого слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_10 про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні від 10 липня 2020 року.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Також, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на грошові кошти в сумі 382 075,00 грн., які знаходяться на рахунку ФОП ОСОБА_6 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , відкритому в Головному управлінні по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника власника майна, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року, якою задоволено частково клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти в сумі 382 075,00 грн., які знаходяться на рахунку ФОП ОСОБА_6 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , відкритому в Головному управлінні по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (, МФО 322669, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 27), залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 761/25713/20 Справа №11-сс/824/2053/2021 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1