Дата документу 21.05.2021
Справа № 334/3075/21
Провадження № 1-кс/334/910/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2021 р.

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участі слідчого ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні скаргу представника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга представника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 на постанову слідчого від 17.05.2021 року про відмову у визнанні потерпілою особою у кримінальному провадженні.

Скарга обґрунтована тим, що 17.05.2021 року слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 було ухвалено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № по факту дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 30.04.2021 року по проспекту Моторобудівників в місті Запоріжжя біля будинку № 46 внаслідок наїзду автомобілем «ВАЗ 21124», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , на пішохода ОСОБА_7 .

Постанова Слідчим вмотивована тим, що в Провадженні, порушеним за ч. 1 ст. 286 Кримінально кодексу України (далі - КК України), потерпілими можуть бути тільки фізичні особи, яким заподіяно тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Оскільки заподіяння внаслідок ДТП майнової шкоди юридичній особі не утворює самостійного складу злочину, то ОСОБА_4 не може бути визнано потерпілим за вказаною нормою в провадженні.

Із Постановою скаржник не погоджується, вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона винесена із порушенням приписів ч. 1 ст. 55 КПК України, що слідує з такого.

ОСОБА_4 повинно було визнано потерпілим у Провадженні відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України, оскільки йому саме ДТП було заподіяно майнову шкоду, що полягала в пошкоджені належного йому майна, а саме: транспортного засобу.

30.04.2021р. в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000636 зареєстроване кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 286 КК України, де у викладі обставин зазначено (серед іншого): «Після наїзду на пішохода сталося зіткнення передньої частини автомобіля «ВАЗ» з задньою лівою частиною припаркованого автомобіля «Peugeot 301» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що стояв вздовж правого краю дороги».
30.04.2021р. скаржником як потерпілим було подано до слідчого Відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій обл. ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000636 від 30.04.2021 р. за ч.1 ст. 286 КК України заяву про залучення до кримінального провадження як потерпілого.
Відповідно до науково-практичного коментарю до ст. 286 КК України зазначається: Основним безпосереднім об`єктом злочину є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст. 286, а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя та здоров`я особи. Транспортними засобами, у зв`язку з керуванням якими настає відповідальність за ст. 286 (а також які є ознакою складів злочинів, передбачених статтями 287, 289, 290), виступають всі види автомобілів.
Об`єктивна сторона злочину включає такі обов`язкові ознаки: 1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причиновий зв`язок між діянням і наслідками, (див також: ОСОБА_9 . Інститут потерпілого у кримінальному праві України : автореф. дис. ... канд. юрид. наук : 12.00.08 / ОСОБА_9 . - Київ, 2006. - 20 с.)
Отже, оскільки розслідування обставин події ДТП яка сталася 30.04.2021 р. в місті Запоріжжі по просп. Моторобудівників зі стор. вул. Омельченка в напрямку вул. Брюллова в районі буд. № 46, за участю водія автомобіля ВАЗ 21124 д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_6 , 1981 р.н. та пішохода ОСОБА_7 , припаркованого на узбіччі автомобіля «Peugeot 301» держ номер НОМЕР_2 , включає основний безпосередній об`єкт - експлуатацію автомобільного транспорту, до якого включається як автомобіль ВАЗ 21124 д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 так і автомобіль «Peugeot ЗОЇ» д.н. НОМЕР_2 , співвласником якого є ОСОБА_10 , то прийняте слідчим процесуальне рішення про відмову у залученні до крим провадження за ознаками ч.І ст. 286 КК України у якості потерпілого є незаконним та передчасним.
Так, Верховним Судом у постанові від 17.10.2019 р. по справі 401/1688/17 було висловлено правову позицію: «тобто між потерпілим (...) та обвинуваченим (...) виникли деліктні зобов`язання із завдання шкоди внаслідок ДТП... Право особи у випадку завдання шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 286 КК України, порушене саме фактом заподіяння такої шкоди...»
Тобто в даному випадку слідчим відмовлено у визнанні скаржника потерпілим та залученні до кримінального провадження лише з посиланням на відсутність у нього тілесних ушкоджень (ознака складу злочину) натомість діючий КПК України (ч.1 ст. 55) вказує на іншу ознаку потерпілого: «фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, майнової шкоди...»
За загальним правилом, встановленим ч.2 ст. 1187 ЦК, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Водночас діюче законодавство, надаючи особі мати процесуальні права потерпілої особи надає таким чином можливість своєчасно реалізовувати свої процесуальні права, серед яких - право бути обізнаним про зміст підозри особи, фактичні її підстави, завершення досудового розслідування та виконання вимог ст. 290 КПК України, з можливістю реалізовувати свої права у суді під час розгляду кримінальної справи шляхом подання цивільного позову. Так, згідно вимог ч.1 ст. 314 КПК України після надходження обвинувального акту суд протягом встановлених строків призначає підготовче засідання, в яке викликає учасників кримінального провадження, яким є (зокрема) потерпілий.
Отже, реалізація процесуальних прав ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінальної справи (з додержанням строків подання цивільного позову) напряму залежить від своєчасності набуття правового статусу потерпілого, саме під час досудового розслідування. При цьому згідно ст. 314-315 КПК суд не може самостійно залучати на ній стадії до участі у кримінальному провадження потерпілого (цивільного позивача), який на стадії досудового розслідування не був залучений слідчим, як учасник кримінального провадження.
Чинний КПК України передбачає єдину підставу для відмови у визнанні особи потерпілою - очевидні ознаки та підстави того, що заява про залучення до кримінального провадження як потерпілою подана особою, якій не завдано шкоди. Системний аналіз змісту ст.55 КПК України на предмет того, хто є потерпілим у кримінальному провадженні, дає однозначні підстави вважати - це особа, якій кримінальним правопорушенням заподіяно збитки.
Відповідно до п. 10 ч.1 ст.56 КПК України потерпілий має право протягом кримінального провадження на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, а ст.26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
У той же час, в порушення вимог ст. 55, 110 КПК України слідчим у постанові не наведено жодної очевидної, підтвердженої матеріалами провадження, підстави відмови у визнанні потерпілим. Слідчим не надано інформації, чи призначена по справі судово-медична експертиза потерпілого, вказівка лише на відсутність у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не може бути виключною та єдиною підставою для відмови у визнанні за ним статусу учасника кримінального провадження (потерпілого).
Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію.
Відповідно до п.4 узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» саме правильність застосування слідчим або прокурором ст.55 КПК України є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.
Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.
Скаржник просить скасувати постанову слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу з підстав наведених у неї, просив її задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні заперечив щодо можливості задоволення скарги, вказавши, що постанова ухвалено законно та обґрунтовано, підстав для її скасування немає.

Заслухавши представника особи, що подала скаргу, пояснення слідчого, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому слідстві заявником може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнані потерпілим у кримінальному провадженні.

Зазначена скарга подана належною особою.

Згідно із ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Скарга подана у строк визначений законом.

Згідно із ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Аналіз оскаржуваної постанови свідчить про те, що слідчим вимоги КПК України дотримані, постанова слідчого щодо відмови у визнанні потерпілою особою у кримінальному провадженні ухвалена із дотриманням закону.

При цьому слідчий суддя виходить з наступного міркування.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Вказана норма є загальною щодо визначення потерпілої особи у різних складах кримінальних правопорушень.

Стаття 286 КПК України передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху.

Основним безпосереднім об`єктом вказаного злочину є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до статті, а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя і здоров`я особи, відсутність якого унеможливлює кваліфікацію кримінального правопорушення за ст. 286 КК України.

Таким чином, стаття прямо вказує, що потерпілою може бути особа, якій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди заподіяно тяжкі тілесні пошкодження, тілесні пошкодження середньої тяжкості або смерть.

Щодо інших осіб, які отримали внаслідок злочину майнову та/або моральну шкоду, але не є потерпілим, діючий КПК України передбачає процесуальний статус цивільного позивача, відповідно до положень ст. 61 КПК України.

Таким чином, висновок слідчого про відмову у визнанні потерпілою особою у кримінальному проваджені ОСОБА_4 є законним та обґрунтованим, а тому скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55 КПК України, ст..286 КК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги представника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Запорізького РУП ГУНИ в Запорізькій області ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1