Справа № 296/2601/21
УХВАЛА
Іменем України

26 березня 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000450 від 30.10.2020р. про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомир, українця, громадянина України, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, п.п.6,11 ч.2 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 30.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000450

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР №0000450 від 30.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, п.п.6,11 ч.2 ст.115 КК України за фактом умисного вбивства ОСОБА_8 з корисливих мотивів, на замовлення.

Досудовим розслідуванням установлено, що на початку жовтня 2020 року, у невстановлений слідством час та місці, у ОСОБА_5 з корисливих мотивів, на ґрунті конфлікту інтересів у веденні спільного бізнесу з ОСОБА_8 , які здійснюють спільну підприємницьку діяльність у ТОВ «Містечко Грінвуд», що за адресою: Житомирський район, с.Тетерівка, пров.Джерельний, 22, виник злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 на замовлення, за винагороду, з метою подальшого продажу вказаного товариства і розпорядження отриманими грошовими коштами на власний розсуд.

При цьому ОСОБА_5 запланував кілька етапів реалізації вбивства, зокрема: підшукування особи виконавця, визначення винагороди за вбивство ОСОБА_8 , сплату завдатку, передання інформації, щодо можливого місця і способу вчинення вбивства тощо.

З метою реалізації свого злочинного умислу, на початку листопада 2020 року ОСОБА_5 здійснив активні підготовчі дії до вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 на замовлення, що виразилось у підшукуванні співучасника, тобто особи - виконавця, яка зможе вчинити умисне вбивство ОСОБА_8 за винагороду, чим виконав роль організатора вчинення злочину.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 у період з 04.11.2020 по 24.11.2020, виконуючи роль організатора умисного вбивства ОСОБА_8 з корисливих мотивів, на замовлення, підшукавши співучасника - виконавця, здійснив з ним змову на вчинення даного злочину, обговоривши умови оплати запланованих ним дій, передав виконавцеві фотокартку із зображенням родини потерпілого та рукописні записи про стиль їх життя, а також висловив спосіб умисного вбивства ОСОБА_8 шляхом маскування злочину як нещасний випадок у вигляді повішання, тобто організував вчинення даного злочину, а також здійснив керування його підготовкою.

24.11.2020, близько 16-00 год. ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_8 з корисливих мотивів, на замовлення, виконуючи роль організатора злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки у вигляді умисного позбавлення життя останнього і бажаючи їх настання, демонструючи серйозність своїх намірів, під час ініційованої ним чергової зустрічі з виконавцем злочину поблизу житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , в усній формі підтвердив свої злочинні наміри та передав виконавцю злочину у якості авансу за виконання умисного вбивства ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 500 доларів США, вчинивши таким чином усі дії, які він вважав необхідними для доведення даного злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, після чого ОСОБА_5 був затриманий у місці зустрічі.

Вказані обставини органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, п.п.6,11 ч.2 ст. 115 КК України.

24.11.2020 СУ ГУНП в Житомирській області о 16 год. 14 хв., у порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, п.п.6,11 ч.2 ст.115 КК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.11.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, п.п.6,11 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_9 від 26.11.2020 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжного захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без застосування застави.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_10 від 18.03.2021 продовжено строк застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком до 30.03.2021 включно, без застосування застави.

22.03.2021 в умовах ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8» зафіксовано факт надання доступу до матеріалів досудового розслідування стороні захисту. У зв`язку з умисним зволіканням сторони захисту із ознайомленням з матеріалами досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_9 від 25.03.2021 встановлено строк для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження до 30.03.2021 включно.

Таким чином досудове розслідування не є закінченим, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не відпали та продовжують існувати, тому слідчий просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 , на 30 діб, без визначення розміру застави.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали з підстав, зазначених у ньому, та просили продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , посилаючись на ризики, передбачені ст. 177 КК України. Також прокурор повідомила, що продовження строку тримання під вартою обумовлено тим, що після ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження необхідний додатковий час для складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, а також час для передачі обвинувального акту до суду та призначення підготовчого засідання.

Захисники у задоволенні клопотання просили відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт. Зокрема захисники послалися на необгрунтованість підозри, вказали на відсутність мотиву для вчинення злочину, провокацію та психологічний вплив легендованої особи на підозрюваного, який перебував в стані сп`яніння та не контролював свої слова та дії. В підтвердження можливості перебування під цілодобовим домашнім арештом надали нотаріально посвідчений гарантійний лист, характеристику підозрюваного за місцем проживання, довідку про стан здоров`я (медичний діагноз). Наголосили, що підозрюваний страждає на алкогольну залежність, синдром відміни, тому перебування під домашнім арештом надасть йому можливість отримати більш кваліфіковану медичну допомогу, аніж в умовах СІЗО, та покращити стан свого здоров`я. Також вказали, що досудове розслідування завершено, надано доступ до матеріалів кримінального провадження, а оскільки строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею лише в межах строку досудового розслідування, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Підозрюваний підтримав позицію своїх захисників та просив відмовити в задоволенні клопотання.

Слідчий суддя заслухав пояснення сторін кримінального провадження, дослідив матеріали клопотання та дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас, даних про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено, з огляду на наступне.

На підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у інкримінованих діях органом досудового розслідування зібрано певні докази, які вказують на можливу причетність останнього до його вчинення. Обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними у даному кримінальному провадженні фактичними даними, зокрема дослідженими, в ході розгляду даного клопотання доказами, підстав для визнання яких недопустимими на даний час немає.

Слідчий суддя зазначає, що доводи сторони захисту про провокацію, психологічний вплив легендованої особи, відсутність мотиву та перебування підозрюваного в стані сп`яніння не спростовують доводи прокурора щодо обґрунтованості підозри. Зокрема вбачається, що спілкування підозрюваного з легендованою особою тривало значний проміжок часу, підозрюваний вчиняв певні дії для досягнення мети кримінального правопорушення, а саме надавав письмову та усну інформацію про потерпілого та його близьке оточення, фотокартку із зображенням потерпілого та його родини, передав грошові кошти в якості авансу за виконання домовленостей тощо.

Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого відповідно до Кримінального кодексу України передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що доводи є обґрунтованими, оскільки ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, наразі не зменшилися та продовжують існувати. Зокрема продовжують існувати ризики щодо можливості підозрюваного впливати на потерпілого, членів його родини та свідків, оскільки він особисто знайомий з ними та йому відоме їхнє місце проживання; існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду під тяжкістю покарання, оскільки підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, страждає від алкогольної залежності, тобто відсутні достатні стримуючі фактори перед порушенням Закону, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Стосовно доводів сторони захисту про те, що досудове розслідування завершено, а тому неможливо вирішувати клопотання про продовження строків досудового розслідування, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст 3 КПК України досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання. У Параграфі 1 Глави 24 КПК розкриваються відповідні форми закінчення досудового розслідування.

За загальним правилом слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії можуть проводитися лише в розпочатому кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування. Будь-які слідчі ( розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими (ч.3 ст. 214, ч.8 ст. 223, ст. 219 КПК).

Окрім того, закон містить поняття «завершення» як проміжний етап досудового розслідування. Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів, має три ключові віхи: початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення - пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК; закінчення - фіксується направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК, та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування. До цього слід додати, що законодавчі обмеження на проведення слідчих (розшукових) дій «прив`язані» саме до закінчення, а не до завершення досудового розслідування.

Така ж правова позиція щодо застосування тих самих норм права сформульована Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду в іншому судовому рішенні, постановленому за результатами перегляду кримінального провадження № 344/6630/17 (постанова від 17.02.2021).

За таких обставин, враховуючи встановлення строку для ознайомлення сторони захисту із матеріалами кримінального провадження до 30.03.2021, а також подальшу необхідність додаткового часу для складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, що у відповідності до кількості обставин вчинення та кваліфікації злочину може зайняти тривалий час, а також враховуючи час, який буде необхідний для організації та проведення підготовчого засідання і призначення кримінального провадження до судового розгляду, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 на 30 діб, тобто, до 29.04.2021 включно.

Також, зважаючи на підстави та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави згідно п.1 та п.2 ч.4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст.ст.40, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199,309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 30 діб, тобто до 29.04.2021 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали суду виготовлено 30.03.2021.