Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/384/21
Провадження № 1-в/553/85/2021
У Х В А Л А
Іменем України

01.03.2021 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, -

В С Т А Н О В И В :
У лютому 2021 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення з в період з 23.03.2018 рок по 08.05.2018 року згідно ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Представник ПВК № 64 та засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи в їхню відсутність.

Прокурор в судовому засіданні просив в задоволенні клопотання засудженого відмовити, посилаючись на його безпідставність.

При вирішенні клопотання засудженого суд враховує наступне.

Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.05.2016 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Також, вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.01.2018 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. 71 КК України, до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.01.2018 року відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 02.03.2018 року.

Згідно протоколу затримання особи, засудженої по кримінальному правопорушенні від 23 березня 2018 року ОСОБА_5 затриманий 23.03.2018 року об 11 год. 40 хв. на підставі вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.01.2018 року.

Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.03.2018 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, з урахуванням положень ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України, до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.03.2018 року відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 13.04.2018 року.

На підставі витягу з протоколу № 20 від 29.03.2018 року міжрегіональної комісії з питань визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, направлення для відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, арешту й обмеження волі, та їх переведення Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції та згідно наряду № 22-3815 від 30.03.2018 року ОСОБА_5 направлений для відбування покарання до Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64", куди прибув 04.04.2018 року.

На підставі ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.04.2018 року засудженого ОСОБА_5 тимчасово переведено з Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64" до Державної установи "Полтавська установа виконання покарань № 23" для участі у розгляді кримінального провадження № 0000666. До ДУ "Полтавська УВП № 23" ОСОБА_5 прибув 25.04.2018 року.

Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.05.2018 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання, призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.03.2018 року, - до покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі. Обрано щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжний захід тримання під вартою. Строк відбування покарання вирішено рахувати з 08.05.2018 року. Зараховано ОСОБА_5 в строк відбування покарання за даним вироком час відбування покарання за попереднім вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука у вигляді позбавлення волі з 23.03.2018 року по 08.05.2018 року.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.05.2018 року відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 08.06.2018 року.

На підставі витягу з протоколу № 41 від 19.06.2018 року міжрегіональної комісії з питань визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, направлення для відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, арешту й обмеження волі, та їх переведення Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_5 направлений до Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64", куди прибув 27.06.2018 року.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.04.2018 року визначено, що строк відбування покарання ОСОБА_5 , який засуджений вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 31.01.2018 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України, необхідно рахувати згідно протоколу затримання, - з 23.03.2018 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 24.09.2020 року вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.03.2018 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст.185, ч. 4 ст. 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, приведено у відповідність до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року, постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим: за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України вважати засудженим остаточно до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Визначено остаточну міру покарання по вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.05.2018 року у вигляді 3 років 8 місяців позбавлення волі.

Як встановлено в ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, яка діяла до 21 червня 2017 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
В п. 2 "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" № 838-VIII від 26.11.2015 року визначено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом (а саме: на 24.12.2015 року) набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону № 2046-VIII, який набрав чинності 21 червня 2017 року, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами ч. 1 цієї статті, а при призначенні покарань, не зазначених у ч. 1 ст.72 КК, суд, ураховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Питання темпоральної дії (тобто дії у часі) закону про кримінальну відповідальність врегульоване ст. 4 і 5 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину згідно із ч. 3 ст. 4 КК України визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності. За загальним правилом, відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України закон про кримінальну відповідальність має пряму дію у часі. Це означає, що закон поширює свою дію на ті кримінально-правові відносини, які виникли після набрання ним чинності (тобто на момент їх виникнення відповідний закон про кримінальну відповідальність уже набрав чинності і ще не втратив її).
Статтею 5 КК України визначено низку умов, за яких допускається надання зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі. Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 цього Кодексу, є "іншим кримінально-правовим наслідком діяння" в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Підставою для такого твердження є те, що інститут зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання впливає на кримінально-правове становище особи (покращує або погіршує його).
Щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність необхідно констатувати, що у будь-якому випадку вона не допускається, якщо закон про кримінальну відповідальність встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи (ч. 2 ст. 5 КК України).
Так само виключається зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі в тій частині, в якій він частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи. У такому разі він має зворотну дію у часі лише в тій частині, в якій пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 3 ст. 5 КК України).
Висновок щодо недопустимості зворотної дії в часі закону про кримінальну відповідальність, який змінювався кілька разів і встановлював злочинність діяння, посилював кримінальну відповідальність або іншим чином погіршував становище особи, також випливає зі змісту норми ч. 4 ст. 5 КК України.
Вищенаведене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 29.08.2018 року в справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18), відповідно до яких положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають "інші кримінально-правові наслідки діяння" у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який "іншим чином поліпшує становище особи" у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що "іншим чином погіршує становище особи", відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Згідно з абзацом 3 п. 3 роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про застосування окремих положень Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 року) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення", попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
В ст. 3 вказаного вище Закону визначено, що підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.
Враховуючи викладене, беручи до уваги, те, що ОСОБА_5 на підставі вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.01.2018 року, яким засуджений в тому числі за вчинення злочинів, скоєних до 21.06.2017 року, та який вступив в законну силу 02.03.2018 року, затриманий 23.03.2018 року, тобто після набрання вироком законної сили, період часу від затримання та до 04.04.2018 року, тобто до дня прибуття засудженого до виправної колонії, не є попереднім ув`язненням, у зв`язку з чим перерахунку у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року не підлягає. Період тримання під вартою з 08.05.2018 року по 08.06.2018 року, що було застосоване до ОСОБА_5 як запобіжний на підставі вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.05.2018 року, яким він засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, скоєних у 2018 році, як і період його перебування в ДУ "Полтавська установа виконання покарань № 23" у зв`язку з судовим розглядом даного кримінального провадження з 25.04.2018 року по день винесення вироку 08.05.2018 року, підлягає зарахуванню до строку покарання згідно положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 2046-VIII, та фактично зарахований до строку відбутого ОСОБА_6 покарання.
А тому суд приходить до висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 537, 539 КПК України,
У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1