Справа № 309/3103/21
Провадження № 1-кс/309/588/21
У Х В А Л А

про арешт тимчасово вилученого майна

17 серпня 2021 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000263 від 14.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

З наданих документів вбачається, що в провадженні Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження №0000263 від 14.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального правопорушення встановлено, що 14.08.2021 року о 14 год. 40 хв. малолітня ОСОБА_5 раптово вибігла на дорогу зліва на право по ходу руху автомобіля у невстановленому місці, а саме на вул. Логойди в м. Хуст, біля будинку № 13, де в той час рухався автомобіль марки «Дейво Нексія» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який застосував екстрене гальмування, однак не зміг уникнути наїзду та допустив наїзд лівим переднім колесом на ліву ступню неповнолітньої ОСОБА_5 , яка отримала тілесні ушкодження та була доставлена до Хустської РЛ.

Крім цього, під час даного огляду транспортний засіб марки «DAEWOO NEXIA», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та не відноситься до речей, які вилучені законом з обігу, а тому згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України та ч.7 ст. 237 КПК України, вважається тимчасово вилученим майном.

Зазначене майно являється засобами та безпосередніми предметами вчиненого кримінального правопорушення, та за таких обставин являються речовими доказами оскільки відповідають критеріям визначеним ст.98 КПК України.

Приймаючи до уваги викладене, і те що вилучені під час огляду речі та предмети являються речовими доказами, оскільки булу предметом вчинення кримінального правопорушення, а також слугували засобом вчинення кримінального правопорушення та відповідають критеріям визначеним ст.98 КПК України, у зв`язку із чим виникає необхідність накласти арешт на вилучене майно.

Також в ході досудового розслідування, виникла необхідність проведення трасологічної експертизи, автотехнічної та експертизи по правилам дорожнього руху, для чого необхідна наявність вищевказаного транспортного засобу на час проведення досудового розслідування.

Транспортний засіб марки «DAEWOO NEXIA», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору належить ОСОБА_7 , АДРЕСА_2 . Згідно довіреності від 22.05.2013 транспортний засіб переданий у користування ОСОБА_8 , АДРЕСА_3 . 07.07.2013 згідно довіреності транспортний засіб переданий у користування ОСОБА_6 , м. Хуст, вул. Косична №18 )

Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна, до транспортного засобу марки «DAEWOO NEXIA», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору.

В судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

Відповідно до п.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є арешт майна.

Виходячи з вище викладеного, з метою досягнення дієвості цього провадження, слідчий суддя вважає, що на вище зазначене тимчасово вилучене майно слід накласти арешт.

Керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 170-173,175, 309 КПК України слідчий суддя ,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000263 від 14.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно з метою позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, у кримінальному провадженні №0000263 від 14 серпня 2021 року, на транспортний засіб марки «DAEWOO NEXIA», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів після її оголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1