ун. № 759/6942/20
пр. № 1-кп/759/346/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2021 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001554 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердичів Житомирської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

28.07.2020 Святошинським районним судом м.Києва за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень (покарання не відбуте),

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

сторони захисту: захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 , 16.03.2020 приблизно в 01 год. 10 хв., знаходячись на майданчику сходів 17-го поверху в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , повторно відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , завдавши останній майнову шкоду на загальну суму 5100 грн.

При цьому, ОСОБА_3 , 16.03.2020, приблизно в 00 год. 30 хв., знаходився біля будинку АДРЕСА_2 . Не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, ОСОБА_3 вирішив повторно таємно викрасти чуже майно громадян - мешканців вказаного будинку, з метою його подальшого продажу та отримання коштів для власних потреб.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 безперешкодно проник у під`їзд будинку АДРЕСА_2 , де почав оглядати майданчики сходів поверхів вказаного будинку, з метою виявлення майна мешканців, залишеного у загальних коридорах. Перебуваючи на 17-му поверсі та оглядаючи загальний коридор до квартир, ОСОБА_3 помітив належний ОСОБА_7 велосипед марки «Ardis», вартістю 5100 грн., та, забравши вказане чуже майно, спустився на ліфті на 1-й поверх будинку АДРЕСА_2 .

Однак, приблизно в 01 год. 10 хв., 16.03.2020, коли ОСОБА_3 слідував до виходу з під`їзду будинку з викраденим чужим майном, він був помічений черговим диспетчером ОСОБА_9 , яка намагалась його зупинити. Будучи викритим ОСОБА_9 і усвідомлюючи відкритий характер вчинених ним злочинних дій, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на утримання викраденого ним чужого майна, яке належить ОСОБА_7 , та подальшого обернення його на свою користь і особистого збагачення, не реагуючи на вимоги ОСОБА_9 , з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 5100 грн.

Крім цього, ОСОБА_3 , 18.03.2020 приблизно в 01 год., знаходячись на майданчику сходів між 4-м та 5-м поверхами в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , повторно таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_8 , завдавши останній майнову шкоду на суму 3000 грн.

Так, ОСОБА_3 , 18.03.2020, приблизно в 00 год. 40 хв., прибув до будинку АДРЕСА_3 . Не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, ОСОБА_3 вирішив повторно таємно викрасти чуже майно громадян - мешканців вказаного будинку, з метою його подальшого продажу та отримання коштів для власних потреб.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 безперешкодно проник у під`їзд будинку АДРЕСА_3 , де почав оглядати майданчики сходів поверхів вказаного будинку, з метою виявлення майна мешканців, залишеного у загальних коридорах. Перебуваючи на майданчику між 4-м та 5-м поверхами, ОСОБА_3 помітив належний ОСОБА_8 велосипед марки «Comanche», вартістю 3000 грн., який був закріплений до труби тросом. Розрізавши велосипедний трос заздалегідь принесеним інструментом, ОСОБА_3 , приблизно в 01 год., 18.03.2020 повторно таємно викрав вищевказане чуже майно, яке належить ОСОБА_8 , після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 3000 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_3 показав, що 16.03.2020 приблизно в 00 годин 30 хвилин, він знаходячись на майданчику сходів 17-го поверху в під`їзді будинку АДРЕСА_2 помітив велосипед, який вирішив викрасти. Приблизно в 01 годині 10 хвилин він прослідував з викраденим майном на вихід з під`їзду, однак будучи викритий черговим диспетчером, яка намагалась його зупинити, не реагуючи на її вимоги, з місця вчинення злочину втік.

Крім цього, 18.03.2020 приблизно в 01 годині, знаходячись на майданчику сходів між 4-м та 5-м поверхами в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , повторно таємно викрав велосипед.

Фактичні обставини справи, а саме час, місце та спосіб вчинених кримінальних правопорушень викладені в обвинувальному акті, не оспорює, щиро кається. Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_7 визнає повністю.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винуватість обвинуваченого доведеною повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України правильно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд керуючись ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до нетяжких та тяжких злочинів, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття у скоєному, обставин, що обтяжують покарання, не встановлено, за даними облікової документації у лікарів психіатра та нарколога, ОСОБА_3 на обліку не перебуває, а отже є осудним.

Також суд враховує особу обвинуваченого, яка раніше судимий, не працює, не одружений, має місце реєстрації та постійне місце проживання, його поведінку як до, так і після вчинення злочину, а тому приходить до переконання про призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, суд вважає необхідним визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, у відповідності до вимогч.4 ст.70 КК України, з урахуванням положень, передбачених ч.3 ст.72 КК України, у виді сукупності не відбутої частини покарання за попереднім кримінальним правопорушенням і покарання за новим кримінальним правопорушенням, та ухвалити рішення про їх самостійне виконання.

Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити в повному обсязі.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України,

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст.368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

-за ст.185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

-за ст.186 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_3 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням положень ч.3 ст.72 КК України, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, призначеного за цим вироком, та штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, призначеного вироком Святошинського районного суду м.Києва від 28.07.2020, та виконувати їх самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу, залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання 25.02.2021.

Цивільний позов про відшкодування шкоди задовольнити в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 , кошти у розмірі 10 000 гривень 00 копійок.

Речові докази по справі: документи на велосипед марки «Ardis» повернути законному володільцю ОСОБА_7 , флеш накопичувач з відеозаписом з камери відео спостереження, який знаходиться у сторони обвинувачення, залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1