Провадження 1-кп/755/238/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" червня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника потерпілого ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0008388 від 04.07.2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Баришівка, Київської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одружений, працюючого торговим агентом ТОВ «Сандора», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Києва, громадянки України, українки, із середньою освітою, не працюючої, не одружена, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , не судимої, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , 03.07.2014 року, приблизно о 14:00 год. прийшли до житлового будинку АДРЕСА_4 , де сіли на лавку, розташовану напроти входу до під`їзду буднику та в період часу з 14:00 до 22:50, вживали спиртні напої та, перебуваючи в громадському місці - на вулиці, біля житлового будинку, умисно порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, голосно висловлювались в брутальній формі та вчиняли дії, поєднані з демонстративною неповагою до загальноприйнятих норм моралі, таким чином заважаючи спокійному відпочинку мешканців будинку.

Після чого, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи умисно порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, а також загальноприйнятих правил поведінки в цей же день, приблизно о 22:50 год., перебуваючи біля під`їзду будинку, почали справляти природні потреби. В цей час, із вказаного під`їзду будинку, вийшов раніше незнайомий їм ОСОБА_14 , який працював консьєржем, з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які тривали протягом декількох годин, зробив останнім зауваження. В свою чергу, ОСОБА_12 , не реагуючи на прохання ОСОБА_14 , припинити хуліганські дії та не заважати спокійному відпочинку мешканців будинку, з мотивів явної неповаги до загальноприйнятих правил моральності та добропристойності в суспільстві, відразу підійшов до ОСОБА_14 та погрожуючи застосуванням фізичного насильства, почав висловлюватись в адресу останнього нецензурною лайкою, чим провокував потерпілого до конфлікту. Одночасно, ОСОБА_14 , з метою попередження агресивної поведінки раніше незнайомих йому ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , і можливості здійснення особистого захисту, повернувся до кімнати-консьержа, розташованої у вказаному будинку, де взяв дерев`яну палицю.

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , знаходячись біля під`їзду будинку АДРЕСА_4 , дочекавшись ОСОБА_14 на вулиці, тобто в громадському місці, діючи особливо зухвало, групою осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, висловлюючись нецензурною лайкою, підійшли до останнього. В подальшому, ОСОБА_12 , діючи за спільним злочинним умислом із ОСОБА_13 , спрямованим на вчинення хуліганських дій, умисно грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, а також загальноприйнятих правил поведінки в суспільстві, проявляючи особливу зухвалість, яка виразилась у насильстві над потерпілим, наніс почергово руками два удари ОСОБА_14 в голову. Одночасно, ОСОБА_13 , узгоджено із ОСОБА_12 , утримуючи в руці невстановлений предмет, який має колюче-ріжучі властивості, обійшла потерпілого зі спини та різко нанесла останньому близько 17 ударів в область лівого надпліччя та задньої поверхні тулуба.

В свою чергу, ОСОБА_14 , намагаючись чинити опір злочинним діям ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , наніс останньому один удар дерев`яною палицею по спині. Після чого, ОСОБА_12 , маючи з ОСОБА_13 , єдиний злочинний намір, спрямований па порушення громадського порядку, із хуліганських мотивів, схопив останнього за руку та вириваючи у останнього дерев`яну палицю, за допомогою ОСОБА_13 , повалив потерпілого на землю.

Подолавши таким чином, опір ОСОБА_14 , ОСОБА_13 продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій, діючи із особливою зухвалістю, нанесла ОСОБА_14 приблизно 5-6 ударів невстановленим предметом, який має колюче-ріжучі властивості, в область життєво-важливих органів людини, а саме: грудної клітини і живота потерпілого, після чого схопила обома руками мотузку із металевим ключем, що знаходилась на шиї потерпілого та почала останньою здавлювати шию ОСОБА_14 , при цьому передбачала отримання потерпілим тілесних ушкоджень, свідомо допускала і бажала цього. Крім того, ОСОБА_13 , продовжуючи здавлювати вказаною мотузкою шию ОСОБА_14 , почала із силою, протискувати до рота потерпілого, металевий ключ, який знаходився на мотузці, чим спричинила останньому фізичний біль та завдала тілесні ушкодження.

Продовжуючи свої хуліганські дії, знущаючись над потерпілим ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , діючи узгоджено із ОСОБА_12 , нанесла правою взутою ногою, близько 16 ударів в область обличчя, шиї та в область житєво-важливих органів людини, а саме: в область голови потерпілого. Одночасно, ОСОБА_12 , діючи сумісно та злагоджено із ОСОБА_13 , наніс потерпілому один потужній удар дерев`яною палицею в область життєво-важливого органу людини, а саме в область голови останнього, від якого ОСОБА_14 втратив свідомість.

В подальшому, ОСОБА_13 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій щодо потерпілого ОСОБА_14 і бажаючи заподіяти тілесні ушкодження останньому, діючи умисно групою осіб разом з ОСОБА_12 , з хуліганських мотивів, нанесла невстановленим предметом, який має колюче-ріжучі властивості, потерпілому ще декілька ударів по різним частинам тіла. В цей час ОСОБА_12 знаходився поруч із ОСОБА_13 та спостерігав за навколишнім середовищем з метою попередити останню про появу сторонніх осіб, чим сприяв реалізації їх сумісного злочинного наміру, спрямованого на порушення громадського порядку та вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_14 .

Після чого, ОСОБА_12 , переконавшись, що потерпілий ОСОБА_14 втратив свідомість, з метою уникнення кримінальної відповідальності, за вчинений ним та ОСОБА_13 злочин, відтягнув останню від потерпілого та залишивши потерпілого в безпорадному стані, з місця вчинення злочину разом із ОСОБА_13 намагався зникнути, однак невдовзі були затримані мешканцями вказаного будинку.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_12 та ОСОБА_13 потерпілому ОСОБА_14 згідно висновку судово-медичної експертизи № 1515/Е від 27.10.2014 року та висновку комісійної судово-медичної експертизи 178-2014/о від 10.04.2015 року були спричинені наступні тілесні ушкодження: а) синець (нерівномірно виражений) на передній поверхні шиї в середній та нижній її третинах з переходом на праву бічну поверхню шиї; б) осаднення в проекції тіла нижньої щелепи зліва з переходом на верхню третину шиї; в) осаднення на лівій половині обличчя (ділянка нижньої губи та крила носу); г) синець в лівій підочній ділянці; д) синець в правій підочній ділянці; е) рвана рана вуздечки верхньої губи; є) садно на тілі синця в лівій лобно-скроневій ділянці; ж) колото-різане поранення грудей: рана на передній поверхні грудної клітини в проекції грудини, від якої відходить рановий канал, по ходу якого ушкоджується зовнішня кісткова пластинка грудини; з) колото-різане поранення грудей: рана на задній поверхні нижньої частини грудної клітини справа, від якої відходить рановий канал, по ходу якого ушкоджується м`які тканини даної анатомічної ділянки; и) колото-різане поранення живота: рана на передній черевній стінці зліва, від якої відходить рановий канал, по ходу якого ушкоджується м`які тканини даної анатомічної ділянки; і) 9 колото-різаних/колотих ран тулуба з ушкодженням підлягаючих м`яких тканин.

Морфологія та характер тілесних ушкоджень, які зазначені в підпунктах а)-є), свідчать про те, що вони утворились внаслідок неодноразової дії тупих предметів.

Морфологія та характер тілесних ушкоджень, які зазначені в підпунктах ж)-і), свідчать про те, що вони утворились внаслідок 13-кратної дії гострого предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості, на кшталт клинка ножа.

Характер та морфологічні особливості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони за давністю утворення можуть відповідати 03.07.2014 року.

Кожне із тілесних ушкоджень, які зазначені в пунктах а)-є), - відноситься до легкого тілесного ушкодження;

Кожне із тілесних ушкоджень, які зазначені в підпунктах ж)-и), - відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, під час проведення даної експертизи був досліджений одяг ОСОБА_14 , в результаті чого встановлена наявність наступних пошкоджень: А) розрив на зворотній стороні куртки по ходу лівого бічного шва з переходом на внутрішній шов рукава, який утворився за рахунок перерозтягнення ниток кріплення швів в протилежні боки; Б) дев`ять колото-різаних/колотих пошкоджень куртки, які проникають через всі її шари - утворилися від дії плаского колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, який має незначно притуплене вістря, лезо та П-подібний обушок; В) шість колото-різаних/колотих пошкоджень куртки, які не проникають через всі її шари - утворилися від дії плаского колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, який має незначно притуплене вістря, лезо та П-подібний обушок; Г) чотирнадцять колото-різаних/колотих пошкоджень футболки, які проникають через всі її шари - утворилися від дії плаского односторонньо- гострого колючо-ріжучого предмету тину клинка ножа, що має обушок П- подібного перетину та лезо.

Пошкодження на одязі потерпілого співпадають між собою та з ушкодженнями на тілі за своєю локалізацією, при цьому всі вони утворилися від 21 кратної дії гострого предмету.

Таким чином, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 органом досудового розслідування обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме: у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, пов`язане з опором громадян, які припинили хуліганські дії, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_12 свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 296 КК України не визнав та показав, що 03 липня 2014 року, точно часу не пам`ятає, разом з ОСОБА_13 , після роботи, вийшовши з маршрутки, яка зупинилась неподалік будинку по АДРЕСА_4 , вирішили посидіти на лавці, біля під`їзду будинку, у період часу з 20 год. до 21 год та поспілкуватись. Ні він, ні ОСОБА_13 алкоголь не вживали. ОСОБА_12 показав, що потім до них з ОСОБА_13 підійшов консьєрж ОСОБА_14 та почав кричати на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , оскільки йому, щось не сподобалось. Потерпілий в нецензурній формі сказав, щоб ОСОБА_12 та ОСОБА_13 йшли звідти. Він - ОСОБА_12 на це йому відповів, що ОСОБА_14 спілкується у грубій формі. Після цього потерпілий ОСОБА_14 зайшов до під`їзду будинку та повернувся з дерев`яним предметом схожим на биту та вдарив ОСОБА_12 по коліну. У відповідь на ці дії ОСОБА_14 ОСОБА_12 машинально вдарив його кулаком в обличчя, рефлекторно. Потім ОСОБА_14 вдарив його битою по потилиці. Вказані події відбувалися на сходах, при вході до під`їзду будинку. Вихопивши палицю з рук ОСОБА_14 , він наніс йому удар по голові, а потім викинув биту. ОСОБА_14 впав та сперся на будинок за припущенням ОСОБА_12 це відбулося від його ударів. Зазначив, що наніс потерпілому ОСОБА_15 два удари: один в голову, а інший в шию. Відвернувшись аби скинути футболку та прикласти до голови, оскільки в нього була кров, помітив, що біля потерпілого ОСОБА_14 стояла ОСОБА_13 , ногою на руці потерпілого ОСОБА_14 , а потім нанесла йому ногою удар в живіт. При цьому взуття у ОСОБА_13 було на підборах. Також він бачив як ОСОБА_13 однією ногою стояла на грудній клітині потерпілого ОСОБА_14 . Побачивши це, він почав відтягувати ОСОБА_13 від ОСОБА_14 , який лежав. Після вказаного інциденту та рани на голові, він пішов додому та помітив, що у нього зник телефон, повернувшись на місце подій, потерпілого вже не було, його забрала швидка. Зазначив, що він медичної допомоги потерпілому не надавав, швидкої допомоги не викликав. Біля під`їзду будинку ОСОБА_12 зустрів дружину потерпілого ОСОБА_14 . Після чого його затримали працівники поліції.

На стадії судових дебатів обвинувачений ОСОБА_12 просив перекваліфікувати його дії з ч.4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України, так як вважає, що хуліганських дій не вчиняв.

Допитана у судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_13 свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 296 КК України не визнала, погодилась, що нанесла тілесні ушкодження та вважає, що не вчиняла хуліганських дій. Цивільний позов не визнала.

ОСОБА_13 зазначила, що захищала своє життя та життя ОСОБА_16 Повідомила, що 03 липня 2014 року разом з ОСОБА_12 біля 18 год. закінчивши робочий день та отримавши цього дня кваліфікацію, близько о 20 год. прибули за адресою: вул. Малишка, 13 у м. Києві, сіли на лавці, біля під`їзду аби обговорити робочі моменти. Вона відійшла у бік, у зв`язку з своїми жіночими потребами та в цей час почула, як невідомий їй чоловік почав грубо висловлюватись. ОСОБА_12 аби заступитись за ОСОБА_13 сказав невідомому чоловіку припинити образи, однак чоловік відреагував аргесивно та почав ще більше ображати її та ОСОБА_12 . В цей час вийшов потерпілий з битою. ОСОБА_12 підійшов до потерпілого та намагався його заспокоїти. Розмова тривала 5-10 хв. в цей час ОСОБА_13 спілкувалась по телефону, а коли розвернулась, то побачила як потерпілий ОСОБА_14 наносив удар по голові ОСОБА_12 та побачила в нього на голові кров. Вона злякалась, що потерпілий почне «добивати» ОСОБА_12 та штовхнула потерпілого ОСОБА_14 в плече, а потім нанесла 2-3 удари рукою та один удар ногою. Потерпілий стояв, а потім від її ударів впав, а вона продовжила наносити удар ногою будичи взутою в босоніжки на підборах. При цьому ОСОБА_12 відтягував її від потерпілого в той час, як вона наносила йому удари. Зазначила, що не наносила потерпілому удари ножем, оскільки не мала його. ОСОБА_12 теж не мав ножа. Залишаючи місце події, бачила, що потерпілий лежав, при цьому медичну допомогу вони з ОСОБА_12 йому не надавали та швидку медичну допомогу не викликали. Пояснила, що разом з ОСОБА_12 повернулись на місце подій, оскільки ОСОБА_12 загубив телефон, і вони прийшли його шукати. В цей час потерпілого вже не було.

На стадії судових дебатів обвинувачена ОСОБА_13 просила перекваліфікувати її дії з ч.4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що з обвинуваченими він не знайомий, бачив їх лише у день події, коли заходив додому. З потерпілим був змайомий, той працював консєржем у будинку де він проживає. Влітку 2014 році, точної дати не пам`ятає, він ішов додому, близько 21:00 год. на вулиці було ще світло, з роботи. Біля будинку АДРЕСА_4 , помітив дівчину з білим волоссям та хлопця з темним волоссям, які сиділи на лавці. Хлопець сварився з потерпілим ОСОБА_14 , який стояв за кроки 3-4 від лавочки та робив зауваження, говорив, щоб вони пішли геть. Між обвинуваченими та потерпілим виник словесний конфлікт, в ході якого обвинувачені огризалися. Він привітався та пішов до дому. Проживає у квартирі на другому поверсі, вікна якої виходять на вулицю. Почувши через деякий час крик, зрозумів, що це кричить ОСОБА_14 . Вийшовши на вулицю, побачив, що ОСОБА_14 лежав на сходах головою вниз. Біля ОСОБА_14 обвинувачених не було. Підбіг до ОСОБА_14 , який сказав, що йому боляче та попросив викликати швидку медичну допомогу. Після чого, він викликав швидку допомогу, яка забрала ОСОБА_14 до лікарні. На потерпілому бачив кров. Не зрозумів, що вібулося з потерпілим, він говорив, що йому боляче. Зазначив, що ОСОБА_14 на його запитання давав логічні відповіді. ОСОБА_14 віддав йому ключі від квартири, які потрібно було передати його дружині.

Свідок ОСОБА_18 суду показала, що потерпілий є ї чоловіком. З обвинуваченими вона також знайома. 3 липня 2014 року відбулася дана подія. До неї додому прибіг сусід з другого поверху, десь об 22-00 год. та повідомив, що її чоловіка забирає швидка медична допомога. Коли вона прибігла, то її чоловіка повели до швидкої. Чоловік був увесь у крові, кров текла з голови та грудей. Пошкодження були під легенями, по середині грудей, на животі та голові. Про дану подію, що сталася чоловік розповів їй на вже наступного дня. Він працював консєржем, хлопець та дівчина сиділи на лавочці та випивали. Вона о 18-00 год. виходила на вулицю вигулювати собаку та бачила на лавці сиділи незнайомі їй хлопець та дівчина, спілкувалися між собою, помітно було, що вони перебували у стані алкогольного сп`яніння. Чоловік їй повідомив, що незнайомі йому хлопець та дівчина просиділи на лавці увесь день. Коли її чоловік вийшов з будинку на вулицю, то побачив, як незнайомі йому хлопець та дівчина біля підїзду справляли природні потреби та зробив їм зауваження, чим викликав у них агресію. Вони одразу почали погрожувати і чоловік зрозумів, що потрібно захищатися. Зайшов до будинку, взяв біту, яка стояла у коридорі та пішов. З відео, яке вона бачила видно, як до її чоловіка підійшов ОСОБА_12 та вдарив її чоловіка кулаком по голові. Потім її чоловік ударив ОСОБА_12 по спині. ОСОБА_12 забрав у її чоловіка биту та вдарив його. У її чоловіка були хворі ноги, він ходив повільно. Обвинувачені його штовхнули, після чого він впав. ОСОБА_13 почала наности потерпілому удари ножем, била ногами по голові та обличчю. Він намагався захиститися руками. На шиї у її чоловіка був шнурок, яким ОСОБА_13 його душила та говорила, що вб`є його. Чоловік підставляв руки під шнурок, боявся, що вона його задушить. ОСОБА_12 при цьому стояв у стороні. На другий день після події до неї прийшов ОСОБА_12 , хотів вибачитися у скоєному. Потім коли почалося слідство, ОСОБА_12 з адвокатом підійшли до неї та відшкодували 20 000 тис. грн. Після події, що трапилася, рівно через тиждень її чоловік ОСОБА_14 , звільнився з роботи так, як не міг працювати. Їх сім`я не має іншого доходу. Запаху алкоголю від чоловіка у той день вона не чула.

Свідок ОСОБА_19 суду показав, що з моменту коли трапилася дана подія пройшло вже чотири роки, тому точно не може стверджувати, що бачив на місці події саме обвинувачених, які знаходяться в залі суду. Особистих взаємвідносин з обвинуваченими не має. В день коли трапилася дана подія, в липні 2014 року, точної дати не пам`ятає, близько 21 год., на вулиці вже стемніло. Він перебував вдома за адресою: АДРЕСА_4 , виїшов покурити на балкон на 9 поверсі та побачив, як когось забирала швидка медична допомога. Після чого, він зателефонував голові кооперативу, який йому повідомив, про побиття консєржа ОСОБА_14 . Спустившись вниз переглянули відеозапис з камер відеоспостереження, на якому було видно, як хлопець та дівчина били консєржа. На той момент біля підїзду вже нікого не було. Однак, через певний час біля підїзду з`явилися хлопець та дівчина. Вони викликали працівників поліції. Хлопець намагався втекти від працавників поліції, однак їх з дівчиною було затримано. Після чого, працівники поліції їх опитали та переглянули відеозапис з камер відеоспостереження. Сам момент побиття потерпілого обвинуваченими він не бачив. Дані події бачив лише коли переглядав відеозапис з камер відеоспостереження. Особи, яких він бачив при перегляді відеозапису з камер відеоспостереження були одягнені в той самий одяг, в якому їх було затримано. Під час зазначених подій він був з головою кооперативу ОСОБА_20 . Працівники поліції спілкувалися з затриманими. Можливо затримані перебували у стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння, точно сказати не зміг. Перший раз, коли його викликали до суду, він побачив ОСОБА_12 та впізнав його. Зазначив, що точно сказати не може, чи впізнає він в залі суду, хлопця та дівчину, яких затримував, оскільки вже пройшов великий проміжок часу. Потерпілий був нормальною людиною. На роботі сумлінно виконував свої обов`язки, нарікань на нього ніяких не було.

Суд оцінює показання свідків, як належними та достовірними, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

В ході судового розгляду прокурор та сторона зазисту в порядку ст. 352 КПК України відмовилися від допиту свідка ОСОБА_20 і відмова прийнята судом.

Крім того, в ході судового розгляду були досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зокрема:

- протокол огляду місця події від 04.07.2014 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється асфальтована ділянка місцевості, яка розташована навпроти першого під`їзду шістнадцятиповерхового будинку АДРЕСА_4 . Перед даною асфальтованою діляною розміщені вхідні двері до під`їзду ліворуч від яких на стіні будинку ведеться відео-спостереження, перед вхідними дверима під`їзду розташовані бетонні сходи праворуч на яких розташований металевий поручень під яким на бетонних сходах виявлено п`ять плям бурого кольору, праворуч від яких на асфальтованій ділянці підлоги виявлено п`ять плям бурого кольору, праворуч від яких розташований бетонний смітник на якому також виявлено одну пляму бурого кольору (т. 1 а.с. 168-170);

- висновок СМЕ № 458 від 06.01.2015 р. відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_14 , 1944 р.н., відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. На наданому на експертизу марлевому тампоні зі змивом речовини бурого кольору з підлоги біля під`їзду (об. №1), вилученим під час ОМП, виявлена кров людини. При визначенні групової належності даної крові виявлений антиген Н, що не виключає можливість її походження від особи з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А та анти- В, тобто в даному випадку від потерпілого ОСОБА_14 (т. 1 а.с. 177-181);

- постанова про визнання предметів речовими доказами від 19.06.2015 року, а саме: сліди крові людини, походження яких не виключає можливість від потерпілого ОСОБА_14 (т. 1 а.с. 183);

- виписка № 17882 із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_14 , діагноз: непроникаючі колото-різані поранення (2) грудної клітини. Непроникаюче колото-різане поранення живота. Закритий перелом грудини. Забої та садна голови та обличчя. Стронгуляційна борозна шиї (т. 1 а.с. 192);

- висновок СМЕ № 1515/Е від 27.10.2014 р. відповідно до якого при проведенні судово- медичної експертизи громадянина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та вивченні медичної документації на його ім`я виявлені наступні тілесні ушкодження: а) непроникаюче колото-різане поранення грудей: вхідний отвір рана в області «рукоятки» груднини, розміром 1,5x0,5см, від якої відходить рановий канал, що направлений перпендикулярно до поверхні шкіри, іде спереду назад та закінчується в ділянці груднини (лінійний перелом (насічка) передньої кортикальної пластинки груднини); б) непроникаюче колото-різане поранення грудей: вхідний отвір рана, розташована в проекції 7-го ребра та 7-го міжребірря між правими середньо- лопатковою та задньо-пахвовою лініями, від якої відходить рановий канал, що направляється ззаду наперед, перпендикулярно до поверхні шкіри, не проникає у плевральну порожнину та закінчується на ребрі; в) непроникаюче колото-різане поранення живота: вхідний отвір рана розміром 1,5x0,3см, розташована на передній поверхні черевної стінки на 2,5 см вліво від передньої серединної лінії тіла та на 7,0 см вище пупка, від якої відходить рановий канал, що направляться спереду назад, зліва направо, знизу вверх, довжиною до 6 см, сліпо закінчується у підшкірно-жировій клітковині, у черевну порожнину не проникає; г) синці повік обох очей, садна обох губ, тім`яної ділянки, крововилив язика; д) странгуляційна борозна шиї у вигляді синця та садна. Необхідно зазначити наступне: - п. 1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України (далі по тексту «Правила») надано вичерпне визначення терміну ушкодження - «з медичної точки зору, тілесні ушкодження - це порушення анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючи факторів - фізичних, хімічних, біологічних, психічних»; - п. 4.6. «Правил» визначає таке: «судово-медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних медичних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово- медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичних термінів». Характер та морфологічні особливості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони за давністю утворення можуть відповідати даті вказаній в постанові, тобто 03.07.2014 року. Ушкодження, зазначені у підпункті г) та д) утворилися від дії тупого (тупих) предмета (предметів), що не відобразили в собі характерних властивостей травмуючого (травмуючих) предмета (предметів), ушкодження зазначені у підпунктах а), б) та в) утворилися від дії гострого (гострих) предмета (предметів), що не відобразили в собі характерних властивостей травмуючого (травмуючих) предмета (предметів). Характер перелому груднини (лінійний (насічка) передньої кортикальної пластинки груднини) дозволяє стверджувати, що як відновлення анатомічної цілісності її так і відновлення функції грудей, буде спостерігатися у строк від 6 до 21 доби, тобто, саме на цей термін буде порушена як функція травмованої ділянки так і у цей термін буде відновлена їх анатомічна цілісність. Цей термін визначає тривалість розладу здоров`я. Саме тому, тілесне ушкодження, вказане у підпункті а) даних «Підсумків», відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, відповідно пп. 2.3.3. та 4.6. вищезазначених «Правил». Колото-різані рани у звичайному перебігу, загоюються у термін від 6 до 21 доби, тобто, саме на цей термін буде порушена як функція травмованих ділянок так і у цей термін буде відновлена їх анатомічна цілісність. Цей термін визначає тривалість розладу здоров`я. Саме тому, тілесні ушкодження, вказані у підпункті в) та г даних «Підсумків», відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, відповідно пп. 2.3.3. та 4.6. вищезазначених «Правил». Садна та синці, у звичайному перебігу, загоюються у термін до 6 діб, тобто, саме на цей термін була порушена як функція травмованих ділянок так і у цей термін буде відновлена їх анатомічна цілісність. Цей термін визначає тривалість розладу здоров`я. Саме тому, тілесні ушкодження, вказані у підпунктах г) та д) даних Підсумків, відносяться до легких тілесних ушкоджень, відповідно пп. 2.3.5. та 4.6. «Правил». 3. Враховуючи характер ушкодження зазначеного у підпункті а) п.1 даних «Підсумків» воно утворилися при нанесені одного травматичного впливу. Враховуючи кількість та характер ушкоджень зазначених у підпунктах б) та в) п. 1. «Підсумків» вони утворилися при нанесені двох травматичних впливів. Беручи до уваги характеристики зазначені вище, ушкодження зазначені у п. д) «Підсумків» утворилися при нанесені не менш ніж одного травматичного впливу, ушкодження зазначені у підпункті г) при нанесенні не менш ніж чотирьох травматичних впливів (т.1 а.с. 196-203);

- протокол огляду предмета від 08.12.2014 року, з якого вбачається, що під час огляду предмету виявлено: поліетиленовий пакет, прозорого кольору в якому знаходиться чоловіча футболка чорного кольору, на передній частині якої розміщено малюнок жовтого кольору у вигляді групи осіб та напис «SKAEVT». Крім того, на передній частині футболки виявлені наступні пошкодження тканини: на відстані приблизно 25 см від горловини та 26 см від лівого боку має місце ушкодження тканини у вигляді дірки розміром, приблизно 2,5х 0,3 см; ліворуч від малюнку, на відстані, приблизно 7 см одне незначне пошкодження тканини; праворуч від малюнку, на відстані, приблизно 5 см, знаходиться одне незначне пошкодження тканини; незначне пошкодження тканини, на передній частині футболки, розташовано на відстані, приблизно 21 см від нижнього краю футболки та на відстані приблизно 20 см до правого бокового шву; пошкодження тканини у вигляді дірки, розташоване на відстані від нижнього краю приблизно 6,8 см та від лівого бокового шва на відстані приблизно 15 см; два незначних пошкодження тканини, розташовані від нижнього краю футболки на відстані приблизно 9 см та від лівого бокового шва на відстані приблизно 19 см. Крім того, на задній частині футболки виявлені наступні пошкодження тканини: пошкодження тканини, розташоване від верхнього шва на відстані приблизно 12 см та від правого боковою шва на відстані 2,5 см; пошкодження тканини, розташоване від верхнього шва на відстані приблизно 18 см та від правого бокового шва на відстані 9 см; пошкодження тканини, розташоване від верхнього шва на відстані приблизно 6,4 см та від лівого бокового шва на відстані 9,2 см; пошкодження тканини, розташоване від верхнього шва на відстані приблизно 19,9 см та від лівого бокового шва на відстані 8 см; пошкодження тканини, розташоване від верхнього шва на відстані приблизно 29 см та від лівого бокового шва на відстані 11см; пошкодження тканини, розташоване від верхнього шва на відстані приблизно 34 см та від лівого бокового шва на відстані 26,5 см; пошкодження тканини, розташоване від верхнього шва на відстані приблизно 36 см та від правого бокового шва на відстані 15 см (розмір пошкодження 2x0,3); пошкодження тканини, розташоване від нижнього шва на відстані приблизно 6, см та від лівого бокового шва на відстані 20 см; пошкодження тканини, розташоване на задній частині лівого рукава. Також, потерпілий ОСОБА_14 пояснив, що у дану футболку він був одягнутий 03.07.2014 року, під час заподіяння йому раніше незнайомими хлопцем та дівчиною тілесних ушкоджень, серед яких ножові поранення, за адресою: АДРЕСА_4 (т. 1 а.с.210-212);

- висновок судово-медичної (комісійної) експертизи № 178-2014/о від 10.04.2015 р. відповідно до якого під час проведення цієї експертизи, був досліджений одяг ОСОБА_14 (куртка спортивна, футболка), в якій він був одягнутий 03.07.2014 року (під час спричинення йому тілесних ушкоджень), в результаті чого встановлена наявність наступних пошкоджень: А) розрив на зворотній стороні куртки по ходу лівого бічного шва з переходом на внутрішній шов рукава, який утворився за рахунок перерозтягнення ниток кріплення швів в протилежні боки; Б) дев`ять колото-різаних/колотих пошкоджень куртки, які проникають через всі її шари - утворилися від дії від дії плаского колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, який має незначно притуплене вістря, лезо та П-подібний обушок; В) шість колото-різаних/колотих пошкоджень куртки, які не проникають через всі її шари - утворилися від дії від дії плаского колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, який має незначно притуплене вістря, лезо та П-подібний обушок; Г) чотирнадцять колото-різаних/колотих пошкоджень футболки, які проникають через всі її шари - утворилися від дії плаского односторонньо-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що має обушок П-подібного перетину та лезо. Після вивчення та аналізу даних, які містяться в наданій документації, в т.ч. об`єктивізуючи дані медичної документації, з урахуванням вище викладеного та даних, які отримані під час проведення цієї експертизи (дані огляду ОСОБА_14 ), можна стверджувати про те, що саме 03.07.2014 року ОСОБА_14 , 1944 р.н. були спричинені наступні тілесні ушкодження: а) синець (нерівномірно виражений) на передній поверхні шиї в середній та нижній її третинах з переходом на праву бічну поверхню шиї; б) осаднення в проекції тіла нижньої щелепи зліва з переходом на верхню третину шиї; в) осаднення на лівій половині обличчя (ділянка нижньої губи та крила носу); г) синець в лівій підочній ділянці; д) синець в правій підочній ділянці; е) рвана рана вуздечки верхньої губи (наслідком загоєння рани є рубцеві зміни тканин вуздечки - див. фото № 49 «Дослідницької частини»); є) садно на тлі синця в лівій лобно-скроневій ділянці; ж) колото-різане поранення грудей: рана на передній поверхні грудної клітини в проекції грудини, від якої відходить рановий канал, по ходу якого ушкоджується зовнішня кісткова пластинка грудини (наслідком загоєння рани є рубець - див. фото № 37 «Дослідницької частини»); з) колото-різане поранення грудей: рана на задній поверхні нижньої частини грудної клітини справа, від якої відходить рановий канал, по ходу якого ушкоджується м`які тканини даної анатомічної ділянки (наслідком загоєння рани є рубець - див. фото № 46 «Дослідницької частини»); и) колото-різане поранення живота: рана на передній черевній стінці зліва, від якої відходить рановий канал, по ходу якого ушкоджується м`які тканини даної анатомічної ділянки (наслідком загоєння рани є рубець - див. фото № 39 «Дослідницької частини»); і) 9 колото-різаних/колотих ран тулуба (в т.ч. поясу верхніх кінцівок) з ушкодженням лише підлягаючих м`яких тканин (наслідком загоєння ран є рубці - див. фото № № 38, 40-45, 47 «Дослідницької частини»);

Морфологія та характер тілесних ушкоджень, які зазначені в підпунктах а)-є), свідчать про те, що вони утворилися внаслідок неодноразової дії тупих предметів.

Морфологія та характер тілесних ушкоджень, які зазначені в підпунктах ж)-і), свідчать про те, що вони утворилися внаслідок 13-кратної дії гострого предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості, на кшталт клинка ножа.

Пошкодження на одязі (куртка та футболка) потерпілого співпадають між собою та з ушкодженнями (наслідками їх загоєння) на тілі за своєю локалізацією, при цьому всі вони (пошкодження та ушкодження) утворилися від 21-кратної дії гострого предмету

Наявність певних пошкоджень на футболці (№ № 1-5) і відсутність таких на куртці, свідчить про те, що під час їх утворення куртка у потерпілого була розстебнута, а при утворенні пошкодження на футболці № 14 - нижня частина спинки куртки була «припіднята». Локалізація пошкодження на куртці № 1 така, що не «прикриває» матеріал футболки. Що стосується такого тілесного ушкодження, як «странгуляційна борозна», наявність якого встановлена лікарями під час стаціонарного лікування ОСОБА_14 , то до цього експертна комісія відноситься критично, оскільки із судово-медичною точки зору «странгуляційна борозна» - це локальний слід дії зашморгу у вигляді негативу, який відображає саме особливості зашморгу, що відсутнє на наданих фото (№ № 28-33 «Дослідницької частини»), тим паче такого зашморгу, який зображений на фото № 34 «Дослідницької частини». Окрім вище наведеного судово-медичного визначення механізму утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_14 та пошкоджень його одягу, всі обставини події щодо спричинення вище зазначеного, прослідковуються на відеозаписі (який міститься на DVD-R-диску «ARITA» - 13-ий аркуш «Кримінального провадження»): 22:54:15-16 (Фото №№ 2, 3, 4 в «Дослідницькій частини») - удар ОСОБА_12 своєю лівою верхньою кінцівкою з відкритою долонею в ділянку нижньої частини голови/верхньої частини шиї справа ОСОБА_14 - утворення «частини» синця на правій бічній поверхні шиї; 22:54:45 - ОСОБА_12 наносить битою удар в напрямку голова/шия ОСОБА_14 - можливість утворення синця із садном (зазначено в підпункті є) 1- ого пункту даних Підсумків) в лівій лобно-скроневій ділянці; 22:54:45-22:55:00 - протягом цього часу ОСОБА_13 наносить 16 ударів правою стопою (шляхом підняття-опускання останньої) в ділянку обличчя/шия ОСОБА_14 - утворення всіх тілесних ушкоджень, які перелічені в підпунктах а)- е) 1-ого пункту даних Підсумків; 22:54:18-22:55:10 - протягом цього час ОСОБА_13 наносить 21 удар правою рукою (в якій тримала «блискучий» предмет - ніж) - утворення всіх пошкоджень одягу та всіх колото-різаних/колотих поранень у ОСОБА_14 (перелічено в підпунктах Б)- Г) та ж)-і) 1-ого пункту даних Підсумків). Встановити чітку послідовність утворення тілесних ушкоджень у потерпілого не можливо, проте об`єктивно можна стверджувати, що всі вони були спричинені ОСОБА_14 протягом 55 секунд. Перед тим, як дати відповідь на дані питання Постанови, експертна комісія вважає за доцільне зазначити досудовому слідству про те, що: на даний час в Україні діють «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», які затверджені Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року та погоджені з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України, згідно яких існують чіткі критерії для визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, а саме: 1. небезпека для життя; 2. втрата будь-якого органа або втрата органом його функцій; 3. душевна хвороба; 4. стійка втрата загальної працездатності; 5. переривання вагітності; 6. невиправне знівечення обличчя; 7.тривалість розладу здоров`я; згідно п. 1.2. даних «Правил...»: «...тілесні ушкодження - це порушення анатомічної цілісності тканин, органів та їх функції...»; згідно п. 4.6. даних «Правил...»: «Судово-медичний експерт, оцінуючи строки порушення анатомічної цілісності тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості...»; «тривалість розладу здоров`я», як критерій судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, - це строк порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, який обумовлений саме власне ушкодженням та який загально прийнятий для певного ушкодження; «загоєння» ушкодження та «тривалість розладу здоров`я» - це дві різні речі, які при визначенні ступеню тяжкості тілесних ушкоджень взагалі не можна ототожнювати!!! тілесне ушкодження визначається ТЯЖКИМ за критеріями: «небезпека для життя», «втрата будь-якого органа або втрата органом його функцій», «душевна хвороба», «стійка втрата загальної працездатності», «переривання вагітності», «невиправне знівечення обличчя»;

визначення такого критерію, як «небезпека для життя», вичерпано викладено у п.п. 2.1.2., 2.1.3. даних «Правил...». В даному випадку, потерпілому були спричинені: - чисельні синці та садна на голові, в т.ч. на обличчі, на шиї, рвана рана вуздечки верхньої губи (перелічено в підпунктах а)-є) 1-ого пункту даних Підсумків); - три непроникаючих колото-різаних поранення тулуба, в т.ч. одне - грудей, по ходу ранового каналу якого ушкоджується лише зовнішня кісткова пластинка грудини (перелічено в підпунктах ж)-и) 1-ого пункту даних Підсумків); - дев`ять колото-різаних/колотих ран тулуба (в т.ч. поясу верхніх кінцівок) з ушкодженням лише поверхневих підлягаючих м`яких тканин (зазначено в підпункті і) 1- ого пункту даних Підсумків). Жодне з переліченого не відповідає вимогам п.п. 2.1.2., 2.1.3. «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», тобто не може бути оцінене як тяжке тілесне ушкодження за критерієм «небезпека для життя»; Жодне з переліченого не призвело до стійкої втрати загальної працездатності більш ніж на 1/3, тобто не може бути оцінене як тяжке тілесне ушкодження за критерієм «стійкої втрати загальної працездатності»; Жодне з переліченого не є виправним, тобто не може бути оцінене як тяжке тілесне ушкодження за критерієм «невиправне знівечення обличчя»; Використання критерію «душевна хвороба», взагалі можливо лише після проведення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_14 (п.2.1.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»). Таким чином, всі тілесні ушкодження, які були спричинені ОСОБА_14 , можливо оцінити лише за критерієм «тривалість розладу здоров`я»: - відновлення анатомічної цілісності та функції тканин, де були наявні чисельні синці, садна, рвана рана та дев`ять колото-різаних/колотих ран, відбувається в строк не більш ніж 6 діб; - відновлення анатомічної цілісності та функції тканин, де були наявні три непроникаючих колото-різаних поранення тулуба, в т.ч. і відновлення анатомічної цілісності зовнішньої кісткової пластинки грудини, відбувається в строк не більш ніж 21 добу, але більш 6 діб. Тобто: кожне із тілесних ушкоджень, які зазначені в підпунктах а)-є), і), - відноситься до лекого тілесного ушкодження; кожне із тілесних ушкоджень, які зазначені в підпунктах ж)-и), - відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Крім того, під час стаціонарного лікування ОСОБА_14 : - діагноз «реактивний гострий ларингіт», який був встановлений йому лише на підставі одноразової констатації ЛОР-статусу без будь-якого подальшого динамічного спостереження перебігу такого «діагнозу» - дозволяє вважати даний діагноз не обґрунтованим та не враховувати його при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (відповідно п. 4.13.1. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»); під час огляду лікарем нейрохірургом 04.07.2014 року о 1115, була констатована наявність «імбібіції язика кров`ю», що лише на підставі однократної такої констатації та зазначення терміну «імбібіція», не дозволяє це верифікувати в будь-яке тілесне ушкодження, в т.ч. і в таке, як «крововилив язика» (не враховувати при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відповідно п. 4.13.1. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»). Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, які були спричинені ОСОБА_14 , в т.ч. і те, що під час стаціонарного лікування потерпілого лікарями не встановлені підстави для діагностування будь-якого виду черепно-мозкової травми, все це дозволяє вважати про те, що під час спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , останній не втрачав свідомість, що також факультативно підтверджується і даними відеозапису (який міститься на DVD-R-диску «ARITA» - 13-ий аркуш «Кримінального провадження») - здійснення ОСОБА_14 руху своєю правою верхньою кінцівкою через 45 секунд (о 22:55:55 - фото № 25 в «Дослідницькій частини») після отримання ним останнього, 21-ого удару гострим предметом (о 22:55:10- фото № 22 в «Дослідницькій частини») (т. 1 а.с.225- 248 т.2 а.с. 1-30);

- акт судово-медичного дослідження № 501-МК від 13.03.2015 р., з якого вбачається, що на фуфайці натільній ОСОБА_14 було виявлено 14 наскрізних пошкоджень на передній поверхні, спинці та задній поверхні лівого рукава, з яких №3, №4 та №13 співпадають за локалізацією з ушкодженнями на тілі потерпілого. Пошкодження №№3,5,13 є колото-різаними, що утворені від дії плаского односторонньо-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що має обушок П-подібного перетину та лезо. Решта 11 пошкоджень характерні для вколів пласким односторонньо-гострим колюче-ріжучим предметом типу клинка ножа, що має обушок П-подібного перетину та лезо. Будь-яких сторонніх нашарувань та включень в ділянках пошкоджень на фуфайці натільній ОСОБА_14 , окрім крейди, не знайдено, металізації міддю, нікелем, свинцем та залізом не виявлено (т.2 а.с. 31-35);

- акт судово-медичного дослідження № 114-МК від 01.04.2015 р., з якого вбачається, що на куртці, яка належить ОСОБА_14 виявлено: 9 наскрізних пошкоджень, з яких 4 колото-різаних і 5 колотих пошкоджень. Колото-різані пошкодження розташовані: одне на задній поверхні правого рукава в верхній третині, одне на спинці куртки справа в середній третині і два на спинці куртки зліва в верхній третині. Колото-різані пошкодження утворилися від дії плаского колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, який має незначно притуплене вістря, лезо і П-подібний обушок. Колоті пошкодження розташовані: одне на задній поверхні правого рукава в верхній третині, одне на спинці куртки справа в верхній третині, два на спинці куртки зліва в середній третині і одне на задній поверхні лівого рукава в верхній третині. Колоті пошкодження утворились від дії плаского колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, який має незначно притуплене вістря, лезо і П-подібний обушок при зануренні початкової частини клинка ножа; 5 колотих пошкоджень, які не проникають через всі шари куртки і розташовані по одному на правій і лівій полі куртки в нижній третині, 2 на задній поверхні правого рукава в нижні третині і одне на задній поверхні лівого рукава в верхній третині і утворилися від дії плаского колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, який має незначно притуплене вістря, лезо і П-подібний обушок при зануренні початкової частини клинка ножа; 1 колото-різане пошкодження, яке не проникає через всі шари куртки і розташоване на задній поверхні спинки зліва в верхній третині. Дане колото-різане пошкодження утворилося від дії плаского колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, який має незначно притуплене вістря, лезо і П-подібний обушок. З урахуванням морфологічних особливостей колото-різаних пошкоджень і колотих пошкоджень на куртці вони могли утворитись від дії одного травмуючого предмету при нанесенні ударів з різною силою. Пошкодження №16, яке розташоване на зворотній стороні куртки по ходу лівого бічного шва з переходом на внутрішній шов рукава є розривом, який утворився за рахунок перерозтягнення ниток кріплення швів в протилежні боки. Будь-яких сторонніх нашарувань та включень по краям і навколо пошкоджень, не знайдено. При контактно-дифузійному методі дослідження сполук заліза по краям пошкоджень не виявлено (т.2 а.с.36-47);

- постанова про визнання предметів речовими доказами від 25.05.2015 року, а саме: надані потерпілим ОСОБА_14 : спортивну куртку чорного кольору з декоративними смугами червоного та білого кольорів, на якій виявлено 9 наскрізних пошкоджень, з яких 4 колото різаних і 5 колотих пошкоджень та фуфайку натільну (футболку), чорного кольору, на якій виявлено 14 наскрізних пошкоджень на передній поверхні, спинці та щадній поверхні лівого рукава, з яких № 3,4 та №13 співпадають з локалізацією з ушкодженнями на тілі потерпілого і які утворилися від дії плаского односторонньо-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа та віддати назбереження до камери речових доказів Дніпровського РУ ГУ МВС України у м. Києві (т. 2 а.с. 49-50);

- постанова про визнання предметів речовими доказами від 25.05.2015 року, а саме диск DVD-R «ARITA» на якому розміщено запис камери відеоспостереження, яке ведеться біля під`їзду буд. АДРЕСА_4 від 03.07.2014 за період часу з 22:53 до 24:00 (т. 2 а.с.54-55);

- протокол огляду від 02.06.2015 року (т. 2 а.с. 67-69);

- висновок судово-психіатричного експерта № 487 від 09.06.2015 року, з якого вбачається, що у період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_12 , останній на будь-який психічний розлад не страждав і за своїм психічним станом у зазначений період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; у період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_12 , останній за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; у період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_12 , останній за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; у теперішній час ОСОБА_12 на будь-який психічний розлад не страждає і за своїм психічним станом у теперішній час здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; у теперішній час ОСОБА_12 на хронічний алкоголізм та наркоманію не страждає; у теперішній час ОСОБА_12 протиалкогольного та протинаркоманічного лікування не потребує; у теперішній час ОСОБА_12 ознак будь-якого психічного розладу внаслідок вживання алкоголю чи наркотиків не виявляє. У період правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_12 , він не перебував у стані фізіологічного афекту, а також в іншому вираженому емоційному стані, що міг істотно вплинути на його поведінку. ОСОБА_12 виявляє достатній рівень розвитку та протікання когнітивних процесів (пам`яті, уваги, мислення); в особистісній сфері - активність, екстравертованість, вибіркова товариськість, певна емоційна лабільність, достатній вольовий самоконтроль, здатність дотримуватися власних інтересів, наполегливість в їх проведені, інтереси професійного плану, міжособистісного спілкування. ОСОБА_12 не виявляє таких індивідуально-психологічних особливостей, які виражені значно та можуть справляти істотний вплив на його поведінку. ОСОБА_12 не виявляє таких індивідуально-психологічних особливостей, які могли суттєво вплинути на його поведінку у період кримінального правопорушення (т. 2 а.с.76-79);

- протокол огляду від 15.09.2015 року (т. 2 а.с.226-228);

Крім того, в ході судового розгляду були досліджені письмові докази, за клопотанням сторони захисту:

- розписка ОСОБА_14 від 13.08.2015 (т. 1 а.с.71);

- розписка ОСОБА_14 від 16.09.2015 (т.1 а.с.72);

- заява ОСОБА_14 від 02.06.2015 (т.1 а.с.189);

- заява ОСОБА_14 про відмову від обвинувачення від 28.09.2016 (т. 3 а.с.107-108).

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Дослідивши наведені вище докази в судовому засіданні, надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд визнає їх належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Досліджені докази суд визнає належними, допустимими та достовірними, бере їх до уваги та кладе в основу обвинувального вироку відносно обвинувачених, які повинні нести кримінальну відповідальність за вчинений ними злочин.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Оцінюючи всі докази, надані стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні в їх сукупності, суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Тому, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, взаємозв`язку, вважає, що у провадженні існує сукупність допустимих та належних доказів, на підставі яких можна зробити переконливий висновок щодо доведеності вини обвинувачених у вчиненні хуліганства, а позиція обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 щодо заперечення винуватості у вчиненні хуліганських дій обумовлена їх бажанням уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Доводи сторони захисту про визнання недопустим доказу, а саме: диску DWD-R «ARITA» на якому розміщено відеозаписи із камери відеоспостереження яке велося біля під`їзду буд. АДРЕСА_4 від 03.07.2014 року за період часу з 22 год. 53 хв. до 24 год. 00 хв. є безпідставними. Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що начальником сектору ВКР Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_21 було здійснено запит про надання відеозапису із камер відеоспостереження, за адресою: АДРЕСА_4 у період часу з 21 год. 00 хв. до 24 год. 00 хв. 03.07.2014 року. В подальшому наданий запис відеоспостереження постановою від 25.05.2015 було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та долучено до матеріалів справи. З огляду на вище викладене, суд визнає вказаний речовий доказ належним та допустимим та таким, що здобутий з дотриманням вимог ч. 1 ст. 100 КПК України.

З огляду на вище викладене, доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_12 та ОСОБА_13 складу злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, оскільки диск DVD-R «ARITA» на якому розміщено запис камери відеоспостереження, біля під`їзду буд. АДРЕСА_4 від 03.07.2014 за період часу з 22:53 год. до 24:00 год. є недопустимим доказом спростовуються доказами, встановленими судом.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_13 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, пов`язане з опором громадян, які припиняли хуліганські дії, вчинене із застосуванням предмета для нанесення тілесних ушкоджень, який має колюче-ріжучі властивості.

Безпосереднім об`єктом злочину хуліганство, є громадський порядок, як сукупність суспільних відносин, які забезпечують громадський спокій, нормальні умови праці, побуту і відпочинку людей.

Об`єктивна сторона хуліганства полягає у грубому порушенні громадського порядку, тобто у вчиненні активних дій. Обов`язковою ознакою злочину є наявність мотивів дій винного явна неповага до суспільства, тобто очевидна, демонстративна зневага винного до встановлених у суспільстві правил поведінки. Грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства може бути визнане лише таке порушення, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Ці поняття визначені в п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» від 28.06.1991 № 3 з наступними змінами.

Зокрема вчиненням з особливою зухвалістю може бути визнане злочинне порушення громадського порядку: що виявляє явну неповагу до суспільства і супроводжується, наприклад, насильством із заподіянням тілесних ушкоджень; діє тривалий час і вперто не припиняється.

Як було встановлено судом, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 під час вчинення інкримінованих їм дій перебували у громадському місті, безпосередньо біля житлового будинку, де проживають інші люди.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що повертаючись додому з роботи біля житлового будинку побачив не знайомих йому раніше хлопця та дівчину, у яких з потерпілим ОСОБА_14 виник словесний конфлікт, в ході якого обвинувачені ображали потерпілого.

Крім того, на переконання суду дії ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння справляли природні потреби на вулиці біля житлового будинку у присутності інших осіб, агресивно реагуючи на зауваження, свідчать про винятковий цинізм та демонстративну неповагу до загальноприйнятих норм моралі та прояв безсоромності.

При цьому така кваліфікуюча ознака як вчинення хуліганства групою осіб також знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

Згідно роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» від 28.06.1991 № 3, - злочин визнається скоєним групою осіб, якщо в ньому брали участь декілька (два чи більше) виконавців без попередньої змови між собою чи за попередньою змовою.

Вчинення хуліганства ОСОБА_12 та ОСОБА_13 групою підтверджується показаннями свідка ОСОБА_17 , згідно яких почувши крик, зрозумів, що це кричить ОСОБА_14 . Вискочив з будинку побачив, що ОСОБА_14 лежав на сходах головою вниз, біля якого вже нікого не було.

Такі встановлені судом фактичні обставини свідчать про вчинення хуліганства саме групою осіб.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_10 від 01.06.2021 р. про зміну правової кваліфікації відповідно до ч.3 ст. 337 КПК України, в якому просив перекваліфікувати дії обвинуваченої ОСОБА_13 з ч.4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України. У зв`язку з тим, що з дня скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України минуло 7 років, керуючись ст. 49 КК України, п.2 ч.1 ст. 284, ч.4 ст. 286, ст. 350 КПК України просив закрити кримінальне провадження, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності та клопотань захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_12 щодо перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_12 з ч.4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України, суд зазначає, що дане клопотання подано після стадії судового розгляду, що передбачає заявлення клопотань.

Юридична оцінка діяння у межах висунутого обвинувачення належить до кола питань, що вирішуються судом під час ухвалення вироку, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 368 КПК України. Підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України, суд не вбачає, враховуючи Постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі № 288/1158/16 -к.

Так, об`єктом кримінально-правової охорони за ст. 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття. Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок.

Так, суд вбачає в діях обвинуваченої ОСОБА_13 грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, які супроводжувались особливою зухвалістю та бажанням протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки, а не зумовлені наміром завдати лише шкоди здоров`ю потерпілого та безпосередньо спрямовані на досягнення цього результату, тобто злочину проти особи.

Потерпілий ОСОБА_14 був консьєржем будинку АДРЕСА_4 , а ОСОБА_13 разом з ОСОБА_12 вживали спиртні напої та, перебуваючи в громадському місці - на вулиці, біля житлового будинку, умисно порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, голосно висловлювались в брутальній формі та вчиняли дії, поєднані з демонстративною неповагою до загальноприйнятих норм моралі, таким чином заважаючи спокійному відпочинку мешканців будинку. В подальшому ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи умисно порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, а також загальноприйнятих правил поведінки в біля під`їзду будинку справляти природні потреби.

Суд, кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_13 за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, пов`язане з опором громадян, які припиняли хуліганські дії, вчинене із застосуванням іншого предмета для нанесення тілесних ушкоджень, який має колюче-ріжучі властивості.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинувачених та запобіганню вчинення ними нових злочинів.

Разом з цим, щодо хуліганських дій з потерпілим ОСОБА_14 , суд вважає, що вину ОСОБА_12 за кваліфікацією його дій саме за ч. 4 ст. 296 КК України не доведеною, оскільки не доведено в його діях таку кваліфікуючу ознаку складу злочину, як вчинення хуліганських дій із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Суд вважає доведеним вину обвинуваченого ОСОБА_12 по зазначеному епізоду обвинувачення за ч.3 ст. 296 КК України, з наступних підстав.

Суд, перевіривши надані докази про протиправні дії ОСОБА_12 щодо потерпілого ОСОБА_14 , та вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_12 такої кваліфікуючої ознаки, як застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, дослідивши надані докази, вислухавши покази свідків, обвинувачених, приходить до наступного.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховоного Суду України від 22.12.2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч.4 ст.296 КК України), слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження під час учинення хуліганських дій.

В судовому засіданні, згідно встановлених та досліджених судом обставин по кримінальному провадженню, суд не може прийти до об`єктивного висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_12 створив реальну загрозу потерпілому чи іншим особам, для їх життя чи для їх здоров`я, застосовуючи інший предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, як вказано в обвинувальному акті.

В зв`язку з чим, як вважає суд, по даному кримінальному провадженню, відсутні достовірні та об`єктивні докази про застосування предмету заздалегідь заготовленого обвинуваченим ОСОБА_12 для нанесення тілесних ушкоджень, що в результаті вказаних дій обвинуваченого наступили наслідки вказані в обвинувальному акті.

Тому досліджені в судовому засіданні та встановлені судом обставини не дають суду правових підстав для кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_12 за ч. 4 ст. 296 КК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з інкрімінованого обвинувачення ОСОБА_12 , через недоведеність в його діях таких кваліфікуючих ознак як вчинення хуліганських дій із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень необхідно виключити зазначені кваліфікуючі ознаки складу злочину передбаченого ч. 4 ст.296 КК України.

Тому, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_12 за ч.3 ст.296 КК України, вчинення хуліганства, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю вчинене групою осіб, що пов`язане з опором іншим громадянам, як припиняли хуліганські дії.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , часткове відшкодування збитків потерпілому.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_12 кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, враховуючи обставини справи, а також той факт, що обвинувачений частково відшкодував матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_14 , те що ОСОБА_12 усвідомлює свою провину, а також про бажання стати на шлях виправлення і перевиховання, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_12 може бути виправлений без відбування покарання в умовах нагляду за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з випробуванням, а тому суд згідно положень ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_13 виду та міри покарання, бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, конкретні обставини кримінального провадження, дані про її особу, а саме: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні дитину неповнолітню дитину 2010 року народження, раніше не судима.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_13 , суд визнає наявність на утриманні малолітньої дитини.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_13 , суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_13 кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, зухвалість та тяжкість вчиненого, конкретних обставин злочину - вчинення групою осіб, та те що саме вона утримуючи в руці заздалегідь заготовлений предмет для нанесення потерпілому ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, який має колюче-ріжучі властивості нанесла останньому 17 ударів, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_13 покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі. При цьому, враховуючи встановлений судом характер її злочинних дій та відсутність каяття, суд вважає, що її перевиховання та виправлення неможливе без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України.

При визначенні розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_13 суд як особливу обставину враховує, те що на її утриманні перебуває малолітня дитина, та призначає їй мінімальне покарання в межах санкції ч.4 ст. 296 КК України.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого про відшкодування шкоди, завданої злочином, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відмова у позові в порядку цивільного, господарського або адміністративного судочинства позбавляє цивільного позивача права пред`являти той же позов у кримінальному провадженні.

Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

16.09.2015 року потерпілим ОСОБА_14 був заявлений цивільний позов до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про відшкодування матеріальних збитків від злочину.

Розпискою від 02.06.2015 року потерпілим ОСОБА_14 підтверджено факт відшкодування обвинуваченим ОСОБА_12 збитків у сумі 3 (три) тисячі грн.

Розпискою від 13.08.2015 року потерпілим ОСОБА_14 підтверджено факт відшкодування обвинуваченим ОСОБА_12 збитків у сумі 5 (п`ять) тисяч грн. Розпискою від 16.09.2015 року потерпілим ОСОБА_14 підтверджено факт відшкодування обвинуваченим ОСОБА_12 збитків у сумі 3 (три) тисяч грн.

Згідно заяви ОСОБА_14 йому було відшкодовано шкоду в розмірі 20 000 тисяч гривень обвинуваченим ОСОБА_12 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтю 129 КПК визначено порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні. У передбачених ч. 1 ст. 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду. Якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду. Цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов.

Від представника потерпілого ОСОБА_11 надійшла заява, в якій він повідомив, що у зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_14 , договір про надання правової допомоги припинений, відтак він більше не є представником потерпілого.

На підставі вище викладеного, суд залишає цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про відшкодування матеріальних збитків від злочину, без розгляду, роз`яснивши, що залишення цивільного позову у кримінальному проваджені без розгляду, не перешкоджає праву пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні відносно обвинувачених не застосовувався.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Питання про речові докази у кримінальному проваджені суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 17, 100, 128, 129, 368-371, 373-374, 376 КПК, ст.65, 66, 67, 76, 76 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням протягом 3 років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити їй покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до набрання вироком законної сили обрати у виді тримання під вартою ДУ Київський слідчий ізолятор.

Взяти обвинувачену ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під варту в залі суду та помістити до ДУ Київський слідчий ізолятор.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з 17 червня 2021 року, зарахувавши, строк тримання її під вартою з 27.07.2015 року по 28.07.2015 року включно та 16.09.2015 року по 06 жотня 2015 року включно.

Цивільний позов ОСОБА_14 до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про відшкодування матеріальних збитків від злочину, без розгляду.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- сліди крові людини, походження яких не виключає можливість від потерпілого ОСОБА_14 знищити;

- спортивну куртку чорного кольору з декоративними смугами червоного та білого кольорів, на якій виявлено 9 наскрізних пошкоджень, з яких 4 колото різаних і 5 колотих пошкоджень та фуфайку натільну (футболку), чорного кольору, на якій виявлено 14 наскрізних пошкоджень на передній поверхні, спинці та щадній поверхні лівого рукава, з яких № 3,4 та №13 співпадають з локалізацією з ушкодженнями на тілі потерпілого і які утворилися від дії плаского односторонньо-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа знищити;

- диск DVD-R «ARITA» на якому розміщено запис камери відеоспостереження, яке ведеться біля під`їзду буд. АДРЕСА_4 від 03.07.2014 за період часу з 22:53 год. до 24:00 год., що приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: