Справа № 522/4851/21
Провадження № 1-кп/522/1552/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000214 від 17.03.2021 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лебедин Шполянського району Черкаської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, непрацюючої, заміжньої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,
встановив:

Фактичні обставини, встановлені судом під час розгляду справи

ОСОБА_3 16.03.2021 року в період часу з 18:19 год. по 18:43 год., перебуваючи у приміщенні універсаму «Таврія Плюс», розташованого за адресою, м. Одеса вул. Армійська, 10, вирішила викрасти продукти харчування, які належать ПП «Таврія Плюс».
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та достовірно розуміючи, що її дії носять протиправний характер, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у той-же день та час, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, упевнившись, що її дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку працівників універсаму «Таврія Плюс», підійшла до торгівельних прилавків, на яких розташовані продовольчі продукти, з яких умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрала банку консервованих ананасів різаних у сиропі марки «O-Live», об`ємом 580 мл, вартістю 30,11 грн., пляшку алкогольного виробу марки «Козацька Рада», об`ємом 0.7 л, вартістю 107,09 грн., упаковку філе курячого марки «Єврогруп», вартістю 61,05 грн., ковбасний виріб марки «Брауншвейгська», вартістю 144,02 грн., а всього на загальну суму 342,27 грн., які належать ПП «Таврія Плюс».
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_3 , не маючи наміру здійснити розрахунок за викрадене майно, таким чином виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального проступку до кінця, пройшла через сигнальні (антикражні) ворота в напрямку виходу з універсаму, але розпорядитись викраденим майном не надалося можливим з причин, які не залежали від її волі, оскільки злочинні дії останньої були викриті працівниками універсаму «Таврія Плюс».

Оцінка суду щодо кваліфікації досудовим слідством вищенаведених дій обвинуваченого.

Досудовим слідством дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України за кваліфікуючою ознакою закінчений замах, коли особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Суд вважає, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно.

Мотиви суду

Відповідно до положень ст. ст. 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Так, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, є кримінальним проступком.
Положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України, матеріали кримінальної справи містять письмові заяви обвинуваченої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 та представника потерпілої особи ОСОБА_5 згідно з якими останні погоджуються з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Зі змісту заяви ОСОБА_3 вбачається, що вона беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і висловлює згоду з розглядом обвинувального акта за її відсутності.
Обвинуваченій ОСОБА_3 роз`яснено про те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, з заяви представника потерпілої особи ОСОБА_5 вбачається, що потерпіла особа претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_3 не має. Матеріальний збиток, спричинений вищевказаним кримінальним проступком, відшкодований у повному обсязі.
Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження), суд, вивчивши обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку стосовно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження).
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.
Розглянувши обвинувальний акт, перевіривши долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_3 обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу винної, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує її особу, яка є громадянкою України, проживає в м. Одесі, офіційно не працевлаштована, має на утриманні малолітню дитину, та те, що вона обвинувачується у вчиненні кримінального проступку.
Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд враховує те, що вона щиро розкаялася у вчиненні кримінального проступку.
Обставини, які обтяжують покарання не встановлені.
За вчинення проступку, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Відповідно до абз. 4 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.
Таким чином з урахуванням майнового стану обвинуваченої, того факту, що вона офіційно не працевлаштована, має на утриманні малолітню дитину, суд доходить висновку, що покарання у виді штрафу або виправних робіт в даному конкретному випадку буде надмірним тягарем для обвинуваченої та не відповідатиме меті покарання.
Покарання у виді арешту та обмеження волі є найбільш тяжкими порівняно з іншими видами покарання, передбаченими ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.
Відповідно ст. 56 КК України, громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день. Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.
Враховуючи обставини кримінального проступку, особу обвинуваченої, яка офіційно не працевлаштована, має на утриманні малолітню дитину, тому виплатити штраф або виконувати виправні роботи не матиме змоги, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, яке суд вважає достатнім для попередження нових злочинів, а саме у виді громадських робіт, оскільки, на думку суду, її виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Підстави щодо скасування арешту майна відсутні з огляду на відсутність в матеріалах справи відомостей щодо арешту майна.
У кримінальному провадженні витрати на залучення експертів відсутні.
Цивільного позову матеріали справи не містять.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 302, 367-371, 373, 374, 376, 381-382, 395, 532 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 80 (восьмидесяти) годин громадських робіт.
Речові докази по справі:
- відповідно до постанови про визнання речових доказів від 17 березня 2021 року, а саме: цифровий диск формату «DVD 700 МБ», на якому записано 8 файлів, - після вступу вироку в закону силу зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- відповідно до постанови про визнання речових доказів від 17 березня 2021 року, а саме: цифровий диск формату «DVD 700 МБ», на якому записано 1 файл, - після вступу вироку в закону силу зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- відповідно до постанови про визнання речових доказів від 17 березня 2021 року, а саме: металеву банку консервованих ананасіврізаних марки «Pineapple chunks», об`ємом 850 мл, при огляді задньої частини якої виявлений штрих-код продукції у вигляді 674; скляну пляшку алкогольного виробу (горілка) марки «Козацька Рада класична», об`ємом 0,7 л, при огляді задньої частини якої виявлений штрих-код виробу у вигляді 838; поліетиленовий пакет, у якому знаходиться філе куряче марки «Золотисте», вагою 0,356 кг, при огляді передньої частини якої виявлений штрих-код виробу у вигляді 560; 1 палку ковбаси сирокопченої марки«Брауншвейгська» ланцюгову бензопилу марки «БМ БЕЛМАШ», моделі «БП 4500», помаранчевого кольору, з корпусом сірого кольору та рукояткою чорного кольору, - після вступу вироку в закону силу вважати повернутими потерпілій особі.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: