Справа № 753/6114/21 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2950/2021 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє 10 липня 2020 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік - ;

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, і призначено йому покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного ОСОБА_7 даним вироком частково приєднано невідбуту ним частину покарання за попереднім вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2020 року, і остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня його фактичного затримання після вступу вироку в законну силу.
Цим же вироком вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 засуджено за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, вчиненого за наступних обставин.

ОСОБА_7 26 лютого 2021 року приблизно о 16 год. 50 хв., перебуваючи в приміщенні торгового залу супермаркету «VARUS», що в м. Києві по вул. Харківське шосе, 160, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, таємно викрав, належне ТОВ «Омега» майно: дві упаковки батончиків Баунті Марс України, вартістю 35 грн. 60 коп. кожний; два батончики Твікс гультіпак Марс України, вартістю 35 грн. 44 коп. кожний; цукерки снікерс Марс України, вагою 286 г., вартістю 50 грн. 31 коп.; два батончика Голд молочний з цілим горіхом Міленіум 4, вартістю 7 грн. 92 коп. кожний; один батончик Голд молочний з цілим горіхом Міленіум 4, вартістю 36 грн. 88 коп.; мармелад Славутич Стімул, вартістю 24 грн. 42 коп.; два батончика пористих білих з малиною Міленіум, вартістю 8 грн. 32 коп. кожний; два батончика пористих чорних Грін Тіа Міленіум, вартістю 8 грн. 32 коп. кожний, а всього на загальну суму 302 грн. 82 коп., яке сховав під одяг і кишені куртки та пройшов через касову зону не розрахувавшись, проте злочин не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони супермаркету.

Не погоджуючись із вказаним рішенням обвинуваченим ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, у якій він просить змінити вирок Дарницького районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року в частині призначеного покарання.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що вирок занадто суворий, призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого. Суд першої інстанції не в повній мірі врахував наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Зокрема, суд не врахував активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та належну поведінку у суді. Апелянт вказує, що він надав повні показання, що мали суттєве значення для розгляду справи і в зазначеній мірі вплинули на об`єктивне з`ясування судом обставин скоєного кримінального правопорушення. Він з`являвся за викликами органу досудового розслідування та суду, не відмовлявся від участі у процесуальних діях. Сприяв швидкому розгляду справи та подав до суду клопотання про її розгляд в день проведення підготовчого судового засідання. Судом не враховано, що потерпілому була відшкодована шкода шляхом повернення майна. Цивільний позов у справі не подавався.

За час проведення досудового слідства і судового розгляду обвинувачений багаторазово пожалкував про скоєне кримінальне правопорушення, критично ставиться до свого вчинку, щиросердно розкаявся, прийняв рішення більше не вчиняти правопорушень та стати на шлях виправлення.

Обвинувачений просить врахувати, що він має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, зареєстрований у селі Зоря Броварського району Київської області, проживає разом з матір`ю та молодшим братом.

Обвинувачений ОСОБА_7 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про його участь в судовому засіданні та про відкладення судового засідання не надіслав.

Із урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а також відсутності підстав для обов`язкової участі обвинуваченого в апеляційному розгляді, апеляційний суд приходить до переконання про можливість розгляду кримінального провадження без участі обвинуваченого ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, позицію прокурора, який вважав необґрунтованими вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Суд першої інстанції розглянув це кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Згідно з положеннями ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відносяться до нетяжкого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний аналогічний злочин під час іспитового строку, за даними облікової документації не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, не працює.

Щире каяття визнано районним судом як обставини, які згідно з ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_7 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Із огляду на зазначене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення йому покарання у межах санкції ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, із урахуванням положень ст.71 КК України, у виді 3 років позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів і домірне скоєному, та призначене в межах санкції за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України. Підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не встановлено.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд приходить до переконання, що підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року, щодо ОСОБА_7 без змін.

Головуючий :

Судді :