Справа № 569/4238/21
УХВАЛА

04 березня 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне в режимі відеоконференції між Рівненським міським судом та ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004332 від 01.12.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Рівненського міського суду перебуває кримінальне провадження № 0004332 від 01.12.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою. В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Він раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, офіційно не працює, живе за рахунок вчинення злочинів. Будучи звільненим з місць позбавлення волі, відбувши покарання у вигляді позбавлення волі за умисні тяжкі злочини проти власності, знову вчинив злочин. Зазначає, що ОСОБА_5 неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, тобто відсутні будь-які соціальні зв`язки та стримуючі фактори від продовження своєї злочинної діяльності та переховування від органів досудового розслідування. Таким чином, існує ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання вищевказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 , так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого, а саме, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, раніше судимий за злочини проти власності, обвинувачений офіційно не працевлаштований, постійних джерел доходів не має, не одружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і що необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є запобігання спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Також, в силу вимог ч. 3 ст. 183 КПК України ОСОБА_5 необхідно визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 177,178, 183, 315, 369 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто з 04 березня 2021 року по 02 травня 2021 року.
Обвинуваченого утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».
Одночасно визначити розмір застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 113 500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Отримувач коштів ТУ ДСА в Рівненській області, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26259988, IBAN № UA0010559. Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі та у спосіб визначений в ухвалі про застосування запобіжного заходу.
Покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».
У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Строк дії ухвали та покладених обов`язків, у разі внесення застави - до 02.05.2021 року.
В підготовчому судовому засіданні оголосити перерву до 23 березня 2021 року, о 10 год. 30 хв., про що повідомити учасників судового провадження.
У відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019 ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1