У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №346/2476/21
Провадження № 1-кп/348/329/21

18 червня 2021 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження №0000619 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ланчин та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який має на утриманні 2 дітей, раніше не судимий,

у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.135, ч.2 ст. 286 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

встановив:
В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.135, ч.2 ст. 286 КК України.
Прокурор подав клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів та просив не визначати розмір застави, посилаючись на те що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого та нетяжкого злочинів. А саме у тому, що 31 грудня 2020 року приблизно о 18 год. 40 хв., в умовах недостатньої видимості через темну пору доби і туман, водій ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що значно знижує реакцію і унеможливлює здатність належним чином реагувати на зміну дорожньої обстановки, керуючи автомобілем марки Mercedes-Benz Sprinterрухався ділянкою неосвітленої автомобільної дороги Т-0905 сполученням Делятин - Раківчик, у с. Саджавка Надвірнянського району Івано-Франківської області у напрямку смт. Делятин. Рухаючись прямою ділянкою вищевказаної автомобільної дороги, водій ОСОБА_3 , порушив правила дорожнього руху, в умовах недостатньої видимості проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не врахував їх під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати руху керованого ним транспортного засобу та безпечно керувати ним, маючи об`єктивну можливість завчасно побачити пішохода - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не дотримався безпечного інтервалу, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, та вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_5 . Вчинивши наїзд на пішохода ОСОБА_5 , водій ОСОБА_3 продовжив рух керованого ним автомобіля та залишив місце події. У результаті порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці події 31.12.2020 до приїзду автомобіля швидкої медичної допомоги. Обгрунтованість підозри підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 є наявні ризики, передбачені п. 1, 3-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які прокурор обгрунтовує тим, що: обвинувачений вчинив злочини, один з яких є тяжким злочином, вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння, після вчинення злочинів не вживав заходів щодо надання медичної допомоги потерпілому, а з метою уникнення відповідальності та приховування злочину залишив місце події на автомобілі, яким вчинив дорожньо-транспортну пригоду, що свідчить на психологічно-нестійкий характер обвинуваченого нести відповідальність за свої дії, бажання уникнути покарання. Крім цього, встановлено, що дружина ОСОБА_3 часто виїжджає за межі території України, обвинувачений офіційно не працевлаштований, що теж свідчить про можливість його переховуватись від органів слідства та суду, усвідомлюючи про неминучіть покарання за вчинення кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі. Також прокурор зазначив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігти заявленим ризикам. Просив не визначати розмір застави, враховуючи смерть потерпілого.
В підготовчому судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав та просив таке задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки на його утриманні знаходяться двоє дітей. Крім того вказав, що після вчинення ДТП він сам прийшов до працівників поліції.

Захисник ОСОБА_6 , проти задоволення клопотання заперечив та вважає, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України. Просить змінити запобіжний захід ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт, також зазначив, що обвинувачений має намір відшкодовувати шкоду потерпілому, що є неможливим на даний час, оскільки він перебуває підвартою. У випадку, якщо суд дійде висновку, що обвинуваченому слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, то просив визначити розмір застави.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи на яких ґрунтуються вимоги прокурора, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм оцінку.
Згідно з ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
02.01.2021 слідчим суддею Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Після цього строк запобіжного заходу 23.02.2021 та 22.04.2021 було продовжено.
У ход розгляду клопотання учасники не оспорювали обгрунтованість підозри.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У ході розгляду клопотання сторони не оспорювали обгрунтованість підозри.

Сторона захисту у ході судового засідання вказала на необгрунтованість ризиків, заявлених у клопотанні.

З цього приводу суд зазначає, що вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторона обвинувачення у клопотанні зазначила про наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України. Проте обгрунтування наявності ризиків, визначених п. 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України не наведено, ані у клопотанні, ані у ході його розгляду. Тому, суд доходить висновку щодо відсутності вказаних ризиків.

Що стосується ризику, визначеного п.1 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне вказати таке. Обвинувачений вчинив необережний тяжкий злочин, внаслідок вчинення якого постраждала дитина. Незважаючи на це, він не надав допомоги потерпілому, хоча мав таку можливість, а вчинив інший умисний нетяжкий злочин, а саме: незважаючи на те, що він поставив потерпілого в небезпечиний для життя стан, залишив місце ДТП не надавши допомогу потерпілому. За деякий час після події, як зазначив обвинувачений і це не оспорював прокурор, обвинувачений добровільно прийшов до працівників поліції. На думку суду, вказані обставини свідчать не тільки про бажання обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинене, а й про непередбачуваність його процесальної поведінки.

За вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, а також додаткове покарання. Крім цього, як зазначено у клопотанні та не спростовано у ході його розгляду обвинувачений офіційно не працевлаштований, а його дружина часто виїжджає за межі України. Тому, на думку суду, усвідомлюючи неминучість покарання обвинувачений матиме можливість переховуватися від суду.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Положеннями ч.1 та ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Враховуючи обставини вчинення злочину, поведінку обвинуваченого після вчиненн злочину, відомості про його особу, а також наявність ризику визначеного п.1 ч.1 ст.177 КПК України, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризику, який суд вважає доведеним та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному випадку є виправданим.
При цьому суд відхиляє доводи сторони захисту, щодо наявності на утриманні у обвинуваченого дітей, оскільки він не був працевлаштованим і відомостей про його доходи суду не було надано. З цих же підстав суд, вважає необгрунтованим твердження сторони захисту про те, що за умови обрання обвинуваченому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою він компенсує потерпілому завдану шкоду.
Відповідно ст.183 ч.4 п.2 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. Враховуючи те, що потерпілий помер, суд не визначає розмір застави при постановленні даної ухвали.
З врахуванням викладеного, суд доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 194, 314КПК України, суд,
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 16.08.2021 включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.
Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1