1Справа № 335/7865/21 1-кс/335/4095/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемоги 65» на бездіяльність слідчого Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей за заявою про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

ОСББ «Перемоги 65», в особі голови правління ОСОБА_3 , звернулось до суду із вищевказаною скаргою, у якій просить, згідно вимог ст. 214 КПК України, зобов`язати ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внести до ЄРДР відомості за їх заявою від 25.06.2021.
В обґрунтування скарги вказав, що 25.06.2021 він, як голова правління ОСББ «Перемоги 65», звернуся до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області із письмовою заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка була зареєстрована у ЄО за №17335. У вказаній заяві він повідомив, що 24.06.2021 групою осіб було здійснено проникнення у приміщення теплового пункту будинку, чим завдано матеріальних збитків.
14.07.2021, під час подання другої заяви про аналогічне проникнення, яке відбулось 13.07.2021, він отримав відповідь про те, що підстави для внесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 25.06.2021 відсутні.
У зв`язку із тим, що відомості до ЄРДР за його заявою не внесені, що свідчить про бездіяльність органу поліції, просить скаргу задовольнити.
У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.
Уповноважена особа ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки слідчого суддю не повідомила.
Враховуючи скорочені строки розгляду скарг на бездіяльність слідчого та прокурора, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважала за можливе розглянути скаргу за відсутності представника органу, бездіяльність якого оскаржується.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя доходить до таких висновків.
Як встановлено слідчим суддею, 25.06.2021, голова правління ОСББ «Перемоги, 65» ОСОБА_3 звернувся до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області із заявою про злочин, у якій повідомив про те, що група осіб проникла до приміщення теплового пункту багатоквартирного будинку, чим спричинила матеріальні збитки. Вказана заява зареєстрована у відділі поліції за ЄО №173335.
У ході розгляду скарги встановлено, що відомості за вказаною заявою до ЄРДР внесені не були.
Згідно листа за підписом т.в.о. начальника ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 від 29.06.2021, ОСОБА_3 було повідомлено, що в діях осіб, які проникли до приміщення формально містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 КК України, однак кваліфікуюча ознака ч. 1 вказаної статті передбачає умисне пошкодження або знищення майна у великих розмірах, що становить суму, яка в 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, а враховуючи, що такої шкоди майну завдано не було, підстав для внесення відомостей до ЄРДР не має.
Положеннями статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини 2 статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Згідно із ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1 КК України для здійснення цього завдання КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.
Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.
Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).
Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).
Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною у згаданому Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
Такий висновок відповідає і Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_5 від 17 червня 2020 року, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.
Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.
Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.
Як встановлено слідчим суддею, голова правління ОСББ «Перемоги, 65» ОСОБА_3 у своїй заяві про кримінальне правопорушення від 25.06.2021 повідомляв про те, що 24.06.2021 групою осіб було здійснено проникнення до приміщення теплового пункту багатоквартирного будинку, внаслідок якого пошкоджено майно.
Частиною 1 статті 194 КК України передбачена кримінальна відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах.
Відповідно до ч. 3 примітки до ст. 185 КК України у статтях 185-191, 194 цього Кодексу у великих розмірах визнається кримінальне правопорушення, що вчинене однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.
Неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом 24.06.2021, день коли відбулись події викладені у заяві голови правління ОСББ «Перемоги, 65» ОСОБА_3 , становить 1094, 50 грн., тобто для кваліфікації дій особи за ч. 1 ст. 194 КК України майну повинна бути заподіяна шкода не менше ніж на суму 273 625 грн.
Разом з тим, у заяві про кримінальне правопорушення голова правління ОСББ «Перемоги, 65» ОСОБА_3 зазначає, що діями осіб майну, яке належить ОСББ «Перемоги, 65», була заподіяна шкода у розмірі 6000 грн., у зв`язку із чим у ході перевірки обставин про які повідомляв ОСОБА_3 не було встановлено підстав для внесення відомостей до ЄРДР.
Дослідивши заяву голови правління ОСББ «Перемоги, 65» ОСОБА_3 , яка була подана до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, слідчий суддя доходить до висновку, що вона не містить даних, які би вказували на те, що в діях невстановлених осіб наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, а тому відсутні підстави для внесення відомостей за вказаною заявою до ЄРДР.
Враховуючи, що скарга голови правління ОСББ «Перемоги, 65» ОСОБА_3 , не містить об`єктивних даних про вчинення кримінального правопорушення, то бездіяльність ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не суперечать вимогам ст. 214 КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги, а відтак доходить до висновку, що скаргу голови правління ОСББ «Перемоги, 65» ОСОБА_3 , слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 214, 303, 306-307, 309, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемоги 65» на бездіяльність слідчого Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей за заявою про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено 28 липня 2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1