Справа № 158/3171/20
Провадження № 1-кп/0158/185/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 0000752 від 09.10.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сокиричі Ківерцівського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого трактористом ТзОВ "Сатурн", жителя АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 08 жовтня 2018 року близько 12 години з метою допомогти привезти дрова ОСОБА_7 приїхав трактором у 81 квартал 1,4 виділ Сокиричівського лісництва ДП «Ківерцівське ЛГ». За допомогою трактора, яким приїхав ОСОБА_4 , не проходячи в минулому будь-яких курсів чи навчань з приводу стягувань дерева, яке зависло на іншому дереві, не маючи достатніх навиків для цього, почав за допомогою ланцюга, який ОСОБА_7 зачепив за нижню частину стовбура дерева породи сосна, стягувати його, так як воно зависло на іншому дереві. Під час виконання зазначених робіт ОСОБА_4 , діючи із злочинною самовпевненістю, не забезпечив безпеку інших присутніх осіб, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не бажаючи настання тяжких наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень чи смерті, розпочав за допомогою ланцюга, який був прикріплений в задній частині трактора, стягувати вищевказане дерево породи сосна, яке зависло на іншому дереві, не попередивши про можливу небезпеку ОСОБА_7 , який перебував неподалік зрізаного дерева, а також не забезпечив відсутність його в радіусі падіння дерева. Зазначені дії ОСОБА_4 призвели до стягування завислого дерева, яке, падаючи, своєю верхівкою зачепило ОСОБА_7 . Останній, не зорієнтувавшись в події, не встиг відбігти на безпечну відстань, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження, які призвели до настання його смерті.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, щодо часу, місця та обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення під час якого потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, в результаті чого настала смерть останнього. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Також враховуючи те, що ОСОБА_4 в повному об`ємі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставинами, викладеними в обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не оспорюють вказані обставини, і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження інших письмових доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілої.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 підтвердила вищевказані обставини, показала суду, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 немає, на суворій мірі покарання не наполягає.

За таких обставин суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вбивстві, вчиненому через необережність, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті закону, за якою він притягується до кримінальної відповідальності та приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою під час іспитового строку.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов заявлено не було.

Судові витрати у справі відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити покарання у виді 4-х (чотири) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно п. п. 1, 2, ч. 1, ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1