У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року

м. Харків

справа № 638/11159/21
провадження № 1-кс/638/850/21

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
представників власника майна - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова клопотання начальника відділення слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі-ЄРДР) за № 0002743 від 06 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 КК України,

у с т а н о в и в:

06 квітня 2021 року начальник відділення слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області) ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002743 від 06 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що до Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява від представника ТОВ ТФ «Дружба» ОСОБА_7 про те, що невстановлені посадові особи Держгеокадастру внесли недостовірні відомості відносно земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 .

За вказаним фактом 06 серпня 2020 року слідчим Шевченківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_8 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002743 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого статтею 366 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 25 грудня 2007 року рішенням сесії Харківської міської ради № 282/07 надано згоду, зокрема ТОВ ТФ «Дружба» на розробку проекту відведення земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та експлуатації зазначеного об`єкту: двох земельних ділянок, загальною площею 0,5200 га (№ 1-0,2768 га, № 2-0,2432 га), де зазначені ділянки фактично знаходяться, у т. ч. на місці (охоплюють) земельні ділянки, площею 0,2711 га (кадастровий номер :001:008:0006).

16 квітня 2008 року рішенням сесії Харківської міської ради № 77/08 затверджено проект відведення земельних ділянок ТОВ ТФ «Дружба» із зазначеними технічними характеристиками та присвоєними кадастровими номерами, надано їх в оренду, припинення чинність попереднього договору оренди земельної ділянки, площею 0,2711 га (кадастровий номер :01:008:0006) з Свято-Покровським монастирем Харківської єпархії УПЦ і зазначені рішення сесії Харківської міської ради є чинними, не скасовувались і на підставі відповідного рішення сесії ТОВ ТФ «Дружба» було розроблено та в подальшому погоджено проекти землеустрою щодо виділення на місці старої земельної ділянки, якій було присвоєно кадастровий номер :01:008:0006 сформовано дві нові земельні ділянки, яким присвоєно кадастрові номери :001:008:0017, :01:008:0018, однак відомості про створені земельні ділянки не були внесені державним реєстратором відповідно до вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр», і, відповідно, на сьогоднішній день відповідно до відомостей з публічної кадастрової карти залишився кадастровий номер :01:008:0006 на земельну ділянку, яка перебувала в оренді до 01 жовтня 2013 року Свято-Покровським монастирем Харківської єпархії УПЦ, однак проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ ТФ «Дружба» для будівництва та подальшої експлуатації торгово-адміністративного комплексу по вул. Клочківській, 8 у Дзержинському районі м. Харкова маються кадастрові номери :001:008:0017, :01:008:0018. Разом з тим, відомості про вищевказані кадастрові номери :001:008:0017, :01:008:0018 не внесені до Публічної кадастрової карти, отже вказаний проект землеустрою містить неправдиві відомості щодо цієї земельної ділянки.

Під час проведення досудового розслідування допитано представника ТОВ ТФ «Дружба» ОСОБА_7 , яка повідомила про те, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: вул. Клочківська, 8 в м. Харкові, знаходиться об`єкт археологічної спадщини - поселення з нашаруванням ХVII-ХIХ століття, і вищевказані земельні ділянки, які відводяться належали до земель історико-культурного призначення, у зв`язку з тим, що ТОВ ТФ «Дружба» готувала проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та подальшої експлуатації торгово-адміністративного комплексу по АДРЕСА_1 , і було сформовано дві земельні з кадастровими номерами № :01:008:0017; № :01:008:0018, однак відповідно до висновку наукової експертизи «Слобідська археологічна служба» від 09 квітня 2008 року ділянка по вул. Клочківській, 8 в м. Харкові відноситься до складу земель історико-культурного призначення.

Крім того в ході проведення досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_9 , який повідомив про те, що КП «Харківпарксервіс» подали заяву до Харківської міської ради відносно земельної ділянки по АДРЕСА_1 , і відповідно до рішення сесії Харківської міської ради 36 сесія 7 скликання від 24 червня 2020 року було надано дозвіл КП «Харківпарксервіс» на розроблення технічної документації, для подальшої оренди земельної ділянки і ця земельна ділянка необхідна для оренди та щодо обладнання пакувальних місцях. При цьому у вказаній заяві було зазначено, що ця земельна ділянка вільна від забудови.

Також під час досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_10 , яка повідомила про те, що між нею як ФОП « ОСОБА_10 » укладено договір з КП «Харківпарксервіс» № 090/0720 щодо розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки територіальна громада м. Харкова для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Свідок ОСОБА_10 повідомила про те, що на земельній ділянці мається охоронна зона культурної спадщини, під час погодження меж земельної ділянки ТОВ ТФ «Дружба» юридичну адресу не знайшла, та надала оголошення в газету «Премьєр».

Відповідно до висновку наукової експертизи НДЦ Охоронна археологічна служба України ДП «Слобідська археологічна служба» від 09 квітня 2008 року № 314-19/05-655 вказана земельна ділянка з кадастровим номером № :01:008:0006 розташована в історичній частині міста на території посаду, що примикав до Харківської фортеці і належить до складу земель історико-культурного призначення. Землі, на яких розташовані пам`ятки історико-культурні заповідними, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території належать до земель історико-культурного призначення. Будівельні, меліоративні, шляхові та інші роботи, можуть призвести до руйнування, знищення чи пошкодження об`єктів культурної спадщини, проводяться тільки після повного дослідження цих об`єктів за рахунок коштів замовників зазначених робіт.

Під час досудового розслідування слідчим суддею Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/11159/20 від 26 серпня 2020 року накладено арешт майна на земельну ділянку, яка розташована за адресою: вул. Клочківська, 8 в м. Харкові з кадастровим номером № :01:008:0006.

07 жовтня 2020 року ухвалою Харківського апеляційного суду ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/11159/20 від 26 серпня 2020 року залишено без змін.

Харківський апеляційний суд під час розгляду клопотання, вказав на те, що відповідно до висновку наукової експертизи НДЦ Охоронна археологічна служба України ДП «Слобідська археологічна служба» від 09 квітня 2008 року № 314-19/05-655 вказана земельна ділянка з кадастровим номером :01:008:0006 розташована в історичній частині міста на території посаду, шо примикав до Харківської фортеці і належить до складу земель історико-культурного призначення. Землі, на яких розташовані пам`ятки, історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, належать до земель історико-культурного призначення. Будівельні, меліоративні, шляхові та інші роботи, можуть призвести до руйнування, знищення чи пошкодження об`єктів культурної спадщини, проводяться тільки після повного дослідження цих об`єктів за рахунок коштів замовників зазначених робіт, тобто колегія суддів визнала цей факт, що ці землі виступають, як землі історико-культурного призначення, іх цільове призначення не змінювалось.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/11159/20 від 29 березня 2021 року скасовано арешт майна.

16 жовтня 2020 року призначена комплексна земельно-технічна та будівельно-технічна експертиза до ХНДІСЕ ім. М. С. Бокаріуса і на даний час проводяться дослідження.

Враховуючи викладене, слідчий вважає, що є правові підстави для накладення арешту на земельну ділянку, яка розташована за адресою: вул. Клочківська, 8 в м. Харкові, з кадастровим номером :01:008:0006 з метою заборони відчуження, реєстрації, перереєстрації до прийняття остаточного рішення по справі.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 погоджене ним клопотання слідчого ОСОБА_4 про арешт майна підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання про арешт майна підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у ньому, та просив його задовольнити.

У судовому засіданні представники Харківської міської ради ОСОБА_5 , ОСОБА_6 проти задоволення клопотання про арешт майна заперечували. 08 квітня 2021 року через канцелярію суду надали письмові пояснення, які підтримали в судовому засіданні, вважають клопотання про накладення арешту майна необгрунтованим та таким, що не відповідає вимогам статті 170 КПК України та задоволенню не підлягає, в задоволенні клопотання про арешт майна просили відмовити.

Представник Харківської міської ради ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що слідчим не доведено підстави накладення арешту на земельну ділянку, клопотання про арешт майна складено з порушенням статей 132, 171 КПК України. Вважає, що земельна ділянка не містить ознак, які б відповідали критеріям, визначеним статтею 98 КПК України. Крім того, необхідним для проведення експертизи є технічна документація, а не земельна ділянка в натурі, отже, накладення арешту задля проведення експертиз є нерозумним та неспівмірним. Харківська міська рада є уповноваженим органом власника цієї земельної ділянки територіальної громади м. Харкова, отже може володіти, користуватися та розпоряджатися нею, у зв`язку із чим накладення арешту на земельну ділянку :01:008:0006 порушить права власника майна. Також зазначив, що ТОВ «Дружба» не зверталось до Харківської міської ради з проханням укласти договір оренди, відтак між Харківською міською радою та ТОВ «Дружба» відсутні договірні зобов`язання стосовно земельних ділянок № :01:008:0017; № :01:008:0018.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0002743 за частиною першою статті 366 КК України, доходить таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (частини друга статті 131 КПК України).

Частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.

Згідно зі статями 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Під час судового розгляду судом встановлено, що 06 серпня 2020 року слідчим Шевченківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_8 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002743 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною першою статті 366 КК України.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/11159/20 від 26 серпня 2020 року було накладено арешт на майно, а саме, на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером № :01:008:0006, яку ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року залишено без змін.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/11159/20 від 29 березня 2021 року скасовано арешт майна, в якій слідчий суддя, приймаючи до уваги наслідки арешту майна для його власника та володільця, розумність та співрозмірність обмеження права власності (володіння) завданням кримінального провадження, а також керуючись принципом змагальності кримінального провадження (стаття 22 КПК України) відносно подання до суду доказів своєї правової позиції, а також приймаючи до уваги, що слідчим не доведено в судовому засіданні необхідності досудового слідства у вжитому заході забезпечення, дійшов висновку, що підстави для продовження арешту земельної ділянки відсутні.

Звертаючись з даним клопотанням в обгрунтування необхідності арешту майна слідчий посилається на те, що 16 жовтня 2020 року призначена комплексна земельно-технічна та будівельно-технічна експертиза до ХНДІСЕ ім. М. С. Бокаріуса і на даний час проводяться дослідження.

Відповідно до супровідного листа, який міститься в матеріалах кримінального провадження № 0002743 директору Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені М.С. Бокаріуса ОСОБА_11 з метою виконання експертиз направлено копію постанови про призначення комплексної земельно-технічної та будівельно-технічної експертиз у кримінальному провадженні № 0002743 від 06 серпня 2020 року за частиною першою статті 366 КК України та копію належним чином завіреної технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 8.

Разом із цим, оцінюючи доводи слідчого, на які він посилається, суд бере до уваги, що комплексна земельно-технічна та будівельно-технічна експертиза до ХНДІСЕ ім. М. С. Бокаріуса була призначена постановою слідчого 15 жовтня 2020 року, при цьому суд зауважує, що арешт на вказану земельну ділянку вже був накладений ухвалою слідчого судді від 26 серпня 2020 року.

Однак в матеріалах кримінального провадження, з того часу, крім допиту свідків, відсутні будь-які відомості щодо проведення інших слідчих дій, зокрема відсутні будь-які документи стосовно виконаних дій щодо земельної ділянки під час проведення експертних досліджень, щодо фактичного надання експертам додаткових документів для дослідження, чи витребування відповідних додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертиз, або ж направлення слідчим експертам відповідних листів про необхідність проведення експертизи та інформування останніх слідчого про хід дослідження та строк їх проведення.

Крім того, слідчим суддею вже було встановлено та оцінено відповідні обставини та ухвалою слідчого судді від 23 березня 2021 року скасовано арешт з тих підстав, що слідчим не здійснювались дії, спрямовані на проведення експертизи земельної ділянки, відтак підстави для продовження арешту земельної ділянки відсутні.

Разом із цим, відповідно до положень КПК України, під час розгляду даного клопотання про арешт майна слідчий суддя вирішує питання щодо обґрунтованості накладення арешту на майно з урахуванням нових обставин та доказів, які надані слідчому судді під час розгляду даного клопотання.

Проте, звертаючись з даним клопотанням, жодних доказів на підтвердження викладених в ньому доводів суду не надано. До клопотання слідчим не надано та матеріали кримінального провадження не містять доказів, які саме дії було виконано та які саме дії в рамках експертних досліджень наразі проводяться. Слідчим не зазначено, з яких саме об`єктивних причин відповідні процесуальні дії не могли бути виконані та завершені раніше.

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що між органом досудового розслідування та експертною установою до цього часу здійснювались будь-які дії з приводу узгодження дій, спрямованих на проведення експертиз, на які посилається слідчий. Обставини, що за вказаних умов відсутність арешту майна може призвести до його відчуження, перетворення чи пошкодження, що негативно вплине на виконання завдань кримінального провадження, також не підтверджені будь-якими доказами, а відтак є недоведеними.

Крім того, відповідно до змісту постанови від 16 жовтня 2020 року про визнання речових доказів нерухомого майна та земельної ділянки досудовим розслідуванням було встановлено, що нежитлове приміщення літ. «А-2», загальною площею 276, 2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі земельна ділянка, знаходиться у приватній власності. Водночас суд зауважує, що цією постановою було визнано речовим доказом нерухоме майно нежитлового приміщення та земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 8, кадастровий номер якої не зазначено.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява № 47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Відповідно до частини пятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається«Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Згідно положень статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі «Лемуан проти Франції», від 22 вересня 1994 року та «Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року).

Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, а також, що слідчим не надано достатніх доказів на підтвердження необхідності та доцільності застосування арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи з розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 40, 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання начальника відділення СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002743 від 06 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та оголошено 08 квітня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1