Справа № 592/7325/21
Провадження № 1-в/592/314/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2021 року м.Суми Ковпаківський районний суд м.Суми в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми подання провідного інспектора Путивльського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_3 про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків, шляхом приведення вироку Путивльського районного суду Сумської області від 28.01.2021 у відповідність до закону встановив:

До суду із клопотанням (поданням) звернувся провідного інспектора Путивльського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_3 , мотивуючи його тим, що 08.10.2019 року громадянин ОСОБА_4 засуджений Путивльським районним судом Сумської області за ч.1 ст. 310 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік. Даний вирок набрав законної сили 08.11.2019 р. На обліку Путивльського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області громадянин ОСОБА_4 перебуває з 11.11.2019 року. Після постановки на облік, відносно ОСОБА_4 було винесено декілька обвинувальних вироків, а саме:

29.11.2019 р. ОСОБА_4 засуджено Путивльським районним судом Сумської області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України судом визначено, що призначене покарання у виді 2 років позбавлення волі та покарання у виді 2 років обмеження волі, від відбування якого засуджений звільнений з іспитовим строком на 1 рік, призначене вироком Путивльського районного суду Сумської області від 08.10.2019 року - виконувати самостійно.

18.05.2020 року ОСОБА_4 засуджено Путивльським районним судом Сумської області за ч.2 ст.309, ч.3 ст.246, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднане покарання, не відбуте за вироком Путивльського районного суду Сумської області від 29.11.2019 року та остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. 18.11.2020 року ОСОБА_4 засуджено Путивльським районним судом Сумської області за ч.2 ст.309, ч.2 ст.310, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднане покарання, не відбуте за вироком Путивльського районного суду Сумської області від 18.05.2020 року та остаточно за сукупністю вироків визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці. 28.01.2021 р. ОСОБА_4 засуджено Путивльським районним судом Сумської області за ч.3 ст.297 КК України до 5 років обмеження волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Путивльського районного суду Сумської області від 18.11.2020, остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці. 09.10.2020 року Путивльським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області відносно ОСОБА_4 до Путивльського районного суду Сумської області, було спрямовано клопотання про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку. 20.10.2020 року ухвалою Путивльського районного суду Сумської області у задоволенні клопотання відмовлено, у зв`язку з відкриттям кримінальних проваджень відносно ОСОБА_4 вчинених в період іспитового строку.

З вищевикладеного вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в період іспитового строку встановленого вироком Путивльського районного суду Сумської області від 08.10.2019 року вчинив нові кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.78 КК України передбачено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України. При цьому, при ухваленні відносно ОСОБА_4 обвинувальних вироків від 18.05.2020 року, 18.11.2020 року та 28.01.2021 року дане положення закону судом застосовано не було. Ураховуючи, вищевикладене, а також те, що іспитовий строк, встановлений засудженому ОСОБА_4 вироком Путивльського районного суду Сумської області від 08.10.2019 року, який виконується самостійно, закінчився 08.10.2020 року, Путивльським районним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області до Путивльського районного суду Сумської області 08.04.2021 року відносно ОСОБА_4 , було повторно спрямовано клопотання для вирішення питання про звільнення від покарання призначеного вироком Путивльського районного суду Сумської області від 08.10.2019 р. у зв`язку із закінченням іспитового строку . 19.04.2021 року ухвалою Путивльського районного суду Сумської області, у задоволенні клопотання Путивльського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком Путивльського районного суду Сумської області від 08.10.2019 року було відмовлено, у зв`язку із вчиненням ОСОБА_4 кримінального правопорушення в період іспитового строку та було роз`яснено право звернення до суду в порядку ст. 537, ст. 539 КПК України, в межах територіальної юрисдикції, якого виконується вирок. На даний час ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Путивльського районного суду Сумської області від 28.01.2021 р. у Державній установі «Сумська виправна колонія» (№ 116), тому просить суд вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, шляхом приведення вироку Путивльського районного суду Сумської області від 28.01.2021 року у відповідність до закону.

Вивчивши зміст подання та доданих до нього матеріалів, суд дійшов до наступного висновку.

Так, матеріалами, які були додані до подання провідного інспектора Путивльського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_3 підтверджуються обставини, на які посилається інспектор, зокрема, що засуджений ОСОБА_4 в період іспитового строку. встановленого вироком Путивльського районного суду Сумської області від 08.10.2019 року вчинив нові кримінальні правопорушення, але при ухваленні відносно ОСОБА_4 обвинувальних вироків від 18.05.2020 року, 18.11.2020 року та 28.01.2021 року положення ст. ст. 71, 72 КК України судом застосовано не було. (а.с. 4-19) На даний час, ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Путивльського районного суду Сумської області від 28.01.2021 р. за ст. 297 ч.3, ст. 70 ч.4 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці у Державній установі «Сумська виправна колонія» (№ 116). Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 28.01.2021. До строку відбування покарання зарахувати покарання, відбуте за вироком Путивльського районного суду Сумської області від 18.11.2020, з 16.07.2020 по 27.01.2021 включно. ( а.с. 13-14)

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків. Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, передбаченого п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок. Пунктом 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», регламентовано, що за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК України. Згідно із п. 10, п. 12 Постанови ПВС України № 11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків», з відповідними змінами, в порядку, передбаченому ст.ст. 537-539 КПК України суди вправі вирішувати питання, пов`язані з виконанням вироків, за наявності інших вироків, зокрема, коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків. Тобто, питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок. При призначенні покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків слід забезпечити недопущення порушення конституційних прав засудженого та виконання постановлених відносно нього вироків, а також не допустити погіршення становища засудженого під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, як то передбачено нормами ст.ст.70,71 КК України. Не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.539 КПК України, питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову. Зі змісту ст.6 параграфу 1 Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950 року слідує, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу res judicata (вирішена справа), тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Відповідно до цього принципу жодна сторона не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повторний перегляд порушеного питання не може розглядатися як прихована апеляція, і сама можливість двох поглядів на один предмет не є підставою для повторного розгляду, (п. 91 у справі «Науменко проти України» М 41984/98, рішення від 09.11.2004). Таким чином, суд приходить до переконання, що з врахуванням повноважень місцевого суду на даній стадії, запропонована заявником система призначення покарання за двома вироками із застосуванням ст. 71 КК України, підміняє призначення покарання при постановленні вироку, або апеляційний перегляд вироків, тягне за собою зміну покарання, що істотно погіршує процесуальне становище засудженого, а це є не допустимим. Так, всі вироки відносно ОСОБА_4 були ухвалені одним судом- Путивльським районним судом Сумської області, та даному суду під час ухвалення останнього вироку 28.01.2021 р. було відомо про попередні вироки цього ж суду, які набрали законної сили. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання провідного інспектора Путивльського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 7, 9, 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання подання провідного інспектора Путивльського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_3 про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків, шляхом приведення вироку Путивльського районного суду Сумської області від 28.01.2021 у відповідність до закону - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя ОСОБА_1