Справа № 195/551/21
У Х В А Л А

іменем України

31.03.2021 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 розглянувши заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід,

ВСТАНОВИВ :

В провадження слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у навмисному нездійсненні своїх повноважень в частині непроведення слідчих дій, не подання процесуальному керівнику клопотання про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень згідно ст. 217 КПК України.

В порядку визначенному ст. 35 КПК України розгляд скарги визначено за слідчим суддею ОСОБА_2 .

29.03.2021 року суддя ОСОБА_2 заявила самовідвід з розгляду даної скарги мотивуючи тим, що ОСОБА_3 скаржиться на бездіяльність слідчого, яка полягає у навмисному нездійсненні своїх повноважень в ході здійснення кримінального провадження номер 0000042 за ч. 2 ст. 383 КК України та номер 0000046 за ч. 2 ст. 383 КК України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 обіймає посаду прокурора Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області слідчий суддя не може брати участь у розгляді з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Розглянувши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя, присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженності.

Згідно ч. 1 ст. 80 КПК України, суддя за наявності підстав, передбачених ст.75-76 КПК України зоб`язаний заявити самовідвід.

ОСОБА_3 працює в Томаківському відділі Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, на посаді прокурора, безпосередньо приймає участь у розгляді кримінальних проваджень у Томаківському районному суді Дніпропетровської області, а тому у зацікавлених осіб може виникнути сумніви у неупередженності судді під час розгляду кримінального провадження стосовно нього.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Тому з метою дотримання положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням практики ЄСПЛ, яка є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст.ст. 1,8 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, забезпечення об`єктивності, неупередженості та з метою справедливого розгляду справи, суддя вважає за необхідне задовольнити самовідвід судді ОСОБА_2 з розгляду кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 34,75, 76, 80, 81, КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити самовідвід судді ОСОБА_2 з розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого яка полягає у навмисному нездійсненні своїх повноважень в частині непроведення слідчих дій, не подання процесуальному керівнику клопотання про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень згідно ст. 217 КПК України.

Справу передати до канцелярії суду для виконання вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1

31.03.2021