Справа № 572/2894/18
УХВАЛА
про відмову в задоволенні заяви про відвід колегії суддів

13 квітня 2021 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 ,

ОСОБА_17

захисників - адвокатів: ОСОБА_18 ,

ОСОБА_19 ,

ОСОБА_20 ,

ОСОБА_21 ,

ОСОБА_22 ,

розглянивши у відкритому судовому засіданні при розгляді кримінального провадження № 0001217 від 15 вересня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , за ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. ч. 2, , 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 342, ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 345 КК України; ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 342,ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 345 КК України, клопотання захисника адвоката ОСОБА_23 відвід колегії суддів, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Зарічненського районного суду Рівненської області знаходиться кримінальне провадження відносно № 0001217 від 15 вересня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , за ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. ч. 2, , 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 342, ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 345 КК України; ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 342,ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 345 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_23 заявив клопотання про відвід колегії суддів.

Клопотання мотивоване призначенням колегією суддів захисника з центру надання вторинної правової допомоги для захисту обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_9 для участі в судовому засіданні 13 квітня 2021 року, що на його думку свідчить про наполегливе нав`язування, колегією суддів конкретних захисників. Крім того, на думку заявника, суд безпідставно вирішив проводити судове засідання за відсутності потерпілих, що у сукупності є підставою для відведення колегії суддів.

Усі обвинувачені подану заяву підтримали.

Прокурор заперечив щодо відводу, вказавши, що заявником не наведено жодної підстави, передбаченої кримінально-процесуальним законом, визначеної ст. 75- 79 КПК України для відводу.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 48 Закону України Про судоустрій і статус суддів суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції, законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Суд звертає увагу, що вичерпний перелік підстав для відводу судді передбачений ст.75 КПК України.

Так, частиною 1 вказаної статті передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваною, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи.

У справі Білуха проти України, рішення від 09 листопада 2006 року, ЄСПЛ зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У справі Ветштайн проти Швейцарії, рішення від 28 жовтня 1998 року у справі важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, за наявності до того підстав, повинен заявляти самовідвід.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Декларацією щодо принципів незалежності судової влади, прийнятої Конференцією голів Верховних судів країн Центральної та Східної Європи (о. Бріюні, Хорватія, 17 жовтня 2015 року) закріплено принципи, які встановлюють стандарти незалежності судової влади як однієї з трьох гілок державної влади у прийнятті рішень.

Доводи, викладені заявником у заяві про упередженість та необ`єктивність складу суду, суд вважає голослівними і такими, що не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Незгода сторони із прийнятими колегією суддів процесуальними рішеннями або діями суду не є підставою для недовіри складу суду.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, суд вважає їх такими, що не ґрунтуються на вимогах ст. 75 КПК України, та не підтверджені, жодними належними та допустимими доказами.

Так, як на підставу для задоволення заяви про відвід сторона захисту покликається на упередженість суду щодо призначення захисника обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_9 з центру надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Крім того, захисник помилково ототожнює намагання колегії суддів розглянути кримінальне провадження у розумні строки, з урахуванням критеріїв складності справи, значної кількості учасників судового провадження, а саме дванадцяти обвинувачених, восьми захисників, десяти потерпілих у розумні строки, з підтриманням обвинувального ухилу суду. Крім того кримінальне провадження знаходиться у проваджені суду з 28 січня 2020 року, судові засідання неодноразово відкладались з підстав неявки обвинувачених та їх захисників. Судовий розгляд неможливо розпочати за відсутності захисників, явка яких є обов`язковою. Разом з тим однією з основних засад кримінального провадження є розумність строку розгляду кримінального провадження, з урахуванням якого суд повинен вживати заходів для розгляду справи у найкоротші строки. При цьому згідно ч. 5 ст. 28 КПК України вказаному обов`язку суду кореспондується право обвинуваченого на розгляд справи у найкоротші строки.

Колегія суддів, проаналізувавши всі доводи, викладені у заяві, приходить до переконливого висновку, що заява про відвід не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 75-83 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви захисника ОСОБА_23 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 про відвід колегії суддів у кримінальному провадженні, №0001227 від 15 вересня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3