Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 379/261/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року м. Біла Церква. Головуючий - cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , під час здійснення судом присяжних судового розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст. 115 ч.2 п. 9,12, ст. 185 ч.3 КК України стосовно обвинуваченого застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:

Судом присяжних Білоцерківського міськрайонного суду здійснюється судовий розгляд обвинувального акта відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст. 115 ч.2 п. 9,12, ст. 185 ч.3 КК України. Ухвалою головуючого судді строк тримання під вартою обвинуваченого продовжений до 16 квітня 2021 р.

Завершити судовий розгляд зазначеного обвинувального акта до закінчення зазначеного строку не надається можливим з поважної причини, оскільки в судове засідання не прибув захисник ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 331 ч.3 КПК України головуючим на обговорення учасників судового засідання винесення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор заявив клопотання про продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що він обвинувачується у вчинені особливо тяжкого і тяжкого злочинів, відносно нього продовжують існувати ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Він раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків, може вчинити інші злочини, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти зазначеним ризикам, забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Обвинувачений, захисник не згідні із продовженням стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просять відмовити у задоволенні клопотання прокурора, мотивуючи тим, що ризики наведені прокурором не доведені, ним не підтверджені. Обвинувачений просить змінити стосовно нього запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, захисник просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Вислухавши учасників судового засідання головуючий дійшов до наступного.

Головуючий вважає, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він згідно обвинувального акта обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжкого і тяжкого злочинів. Він обвинувачується у вчиненні у стані наркотичного сп`яніння найбільш тяжкого злочину проти життя особи умисному вбивстві, тобто злочині, який має незворотні наслідки смерть людини. Згідно КК України за вчинення злочину, передбаченого ст. 115 ч.2 п.9,12 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Наявні достатні підстави вважати, що відносно ОСОБА_5 продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Він раніше судимий, на час інкримінованих йому дій офіційно не працював, не має міцних соціальних зв`язків, а ті що є, не є стримуючим фактором його поведінки. Недостатність застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Головуючий зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо оцінки наявності чи відсутності ризиків: переховування від суду - втечі особи від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення (справи: Панченко проти Росії, Бекчієв проти Молдови, Ілійков проти Болгарії) враховує: особу обвинуваченого його моральність, відсутність міцних соціальних зв`язків та роду занять в Україні, його сімейний стан, наявність зв`язків з іншими особами, суворість покарання за злочини, у яких він згідно обвинувального акта обвинувачується, як елементи оцінки зазначених ризиків, що не може не усвідомлюватися обвинуваченим ОСОБА_5 та можливості його уникнути.

Вищевказане дає головуючому підставу вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Головуючий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний із триманням під вартою, у тому числі домашній арешт, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Головуючий суддя визнає, що справжні інтереси суспільства значною мірою переважають інтереси забезпечення права на свободу обвинуваченого ОСОБА_5 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 331, 371,372 КПК України, головуючий,

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12 червня 2021 р.

Обвинуваченого ОСОБА_5 утримувати в ДУ «Київський СІЗО» МЮ України.

У задоволенні клопотання захисника, обвинуваченого про відмову у задоволенні клопотання прокурора, зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 із тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в порядку і строки, передбачені ст. 395 КПК України.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду