Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1286/21

Номер провадження: 1-кс/511/474/21

25.06.2021 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, скаргу ОСОБА_3 в порядку статей 22, 214-216, 303-308 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:
24 червня 2021 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана скарга, згідно якої скаржник просить зобов`язати уповноважену особу Роздільнянської окружної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості стосовно вчинених прокурором ОСОБА_4 кримінальних правопорушень та невідкладно розпочати досудове розслідування за ознаками складу злочинів, що передбачені статтями 364, 366, 382, 396 КК України.

Позиція учасників розгляду скарги.
ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 заперечував проти задоволення вказаної скарги. Заяву ОСОБА_3 від 22 червня 2021 року направили до територіального управління ДБР у місті Миколаєві, оскільки вказані злочини підвідомчі даному органу, а не Роздільнянській окружній прокуратурі.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду скарги.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора : бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Положення частини першої статті 214 КПК України визначають, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Частина четверта вищевказаної статті КПК України регламентує, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Верховний Суд в постанові від 19 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) зробив висновок: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин....».

У Рішенні Конституційного Суду України від 17 червня 2019 року № 4-р(II)/2020, а саме у пункті 5 мотивувальної частини, зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду в ухвалі від 08 грудня 2020 року (справа №991/7669/20, провадження №11-сс/991/987/20) зазначила, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Аналогічна позиція висвітлена в ухвалі Херсонського апеляційного суду від 24 травня 2021 року (справа № 661/1732/21).

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа №818/1526/18), у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні надав лист від 25 червня 2021 року за Вих. № 62-1372, згідно якого заяву ОСОБА_3 від 22 червня 2021 року, яка надійшла до Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області 23.06.2021 за №2039-21 щодо можливого вчинення кримінального правопорушення працівником правоохоронного органу, направлено до територіального управління ДБР у місті Миколаєві.

Направлення вказаної заяви, яка надійшла на адресу Роздільнянської окружної прокуратури до територіального управління ДБР у місті Миколаєві унеможливлює зобов`язання посадових осіб Роздільнянської окружної прокуратури внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі встановлених обставин, бездіяльність посадових осіб Роздільнянської окружної прокуратури не знайшла свого підтвердження, а скарга щодо невнесення відомостей в ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення є необґрунтованою.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Харківського апеляційного суду від 07 червня 2021 року (справа № 953/6057/21).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, № 63566/00Л).

Керуючись статтями 214, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 в порядку статей 22, 214-216, 303-308 КПК України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року №4-р(ІІ)/2020 (справа №3-180/2018 (1644/18) положення частини третьої статті 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнані неконституційними, втрачають чиність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

У зв`язку з чим, ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1