Єдиний унікальний номер:448/1747/18
Провадження № 1-кп/448/19/21
У Х В А Л А

22.03.2021 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Мостиського районного суду Львівської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

На адресу суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , в якому він просить звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинуваченим ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримано вимоги поданого ним клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні висловила думку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки строки давності притягнення до кримінальної відповідальності на даний час не минули, так як з дня вчинення ним (обвинуваченим ОСОБА_5 ) кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України не минуло 3 роки, - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі. Отже, подане обвинуваченим ОСОБА_5 клопотання є передчасним.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні погодився із доводами наведеними прокурором і заперечив проти поданого обвинуваченим клопотання.

З`ясувавши думку учасників судового провадження та проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставим звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України та ст.106 КК України строків давності; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2-4 ст.49 КК України).

За загальним правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст.4 КК України).

Відповідно до ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно із ч.2 ст.12 КК України (в редакції діючій на час вчинення кримінального правопорушення) злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України (в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018 року) кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Частиною 2 статті 125 КК України передбачено, що умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, - карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

В силу п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції діючій на час вчинення кримінального правопорушення) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

За змістом п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Із врахуванням викладених у новій редакції положень у ст.12, п.2 ч.1 ст.49 КК України, дане кримінальне правопорушенням відноситься до кримінального проступку, та у разі вчинення такого, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Як визначено в ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Пленум Верховного Суду України в постанові №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" роз`яснив, що закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст.44 КК України. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

Початком перебігу строку давності є дата, коли кримінальне правопорушення було вчинено. Згідно обвинувального акту кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинив 19.09.2018 року і ця обставина сторонами не заперечується та підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплинув до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальний проступок або злочин певної тяжкості.
Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
З огляду на вищезазначені положення чинного процесуального законодавства, суд переконаний, що відсутні підстави передбачені ст.49 КК України для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 , від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, оскільки з дня вчинення кримінального правопорушення встановлений п.2 ч.1 ст.49 КК України трьохрічний термін не минув, а відтак клопотання обвинуваченого є необґрунтованим та передчасним.

Враховуючи наведене, в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 44, 49 КК України, ст.ст. 284, 286, 369-372, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1