Єдиний унікальний номер судової справи 201/6170/21
Номер провадження 1-кс/201/1953/2021
УХВАЛА
Іменем України

25 червня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 08.06.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:
18.06.2021 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, в якій просить суд зобов`язати уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості за її заявою від 08.06.2021 року про вчинення кримінального правопорушення та розпочати розслідування.

В обґрунтування своєї скарги посилається на те, що листом від 08.06.2021 року вона звернулась до Дніпропетровської обласної прокуратури з заявою про вчинення злочину, в якій повідомила, що її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, винуватецею якої була громадянка ОСОБА_5 , яка керуючи автомобілем сбила його сина. Внаслідок чого її син отримав важкі травми, за висновком судово-медичної експертизи ці травми були віднесені до тяжких тілесних ушкоджень. Органами поліції порушено кримінальне провадження за ч.2 ст.286 КК України (номер за ЄРДР 00741). В даному кримінальному провадженні призначені та проведені експертиза технічного стану транспортного засобу, транспортно-трасологічну експертизу, судово-медичну експертизу, а також автотехнічну експертизу, допитано потерпілого, в якості свідків допитано водія ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 , проведені слідчі експерименти з водієм ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_8 . Слідчим ОСОБА_9 всі необхідні слідчі дії були виконані фактично. В плані слідчих дій було зазначено - У разі наявності в діях водія ОСОБА_5 ознак складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України підготувати та узгодити з процесуальним керівником повідомлення про підозру в порядку ст.276 278 КПК України. У відповідності до висновку судової автотехнічної експертизи по цьому провадженню, дії водія ОСОБА_5 у даній дорожній обстановці не відповідали вимогам п.12.3. ПДР та з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку з настанням даної ДТП. ОСОБА_5 мала технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування із зупинкою автомобіля. ОСОБА_4 дав вичерпні пояснення з приводу ДТП, брав участь у слідчому експерименті де показав все що трапилося. Експерт ОСОБА_10 , що проводив судову автотехнічну експертизу, у своєму висновку відзначив, що свідчення ОСОБА_4 щодо місця наїзду спроможні з технічної точки зору, а от свідчення ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 в частині вказаного ними місця наїзду виявилися неспроможними. Таким чином, шляхом проведення експертизи було зясовано, що фактичним винуватцем ДТП є саме ОСОБА_5 . Натомість, процесуальними керівниками по цьому кримінальному провадженню не було узгоджено вручення підозри ОСОБА_5 , навпаки, з незрозумілих підстав було замінено орган, який здійснював досудове розслідування. Так, кримінальне провадженні зі слідства області було передано до СВ Дніпровського районногоуправління поліції ГУНП у Дніпропетровській області. Подальші слідчі дії здійснював слідчий ОСОБА_11 , який, як кажуть, за спиною сторони потерпілого провів якісь додатковий слідчий експеримент з ОСОБА_5 . В ході даного експерименту цей слідчий надав консультативну допомогу ОСОБА_5 , щоб остання мала змогу викривити дійсну картину того, що трапилося та мати підстави призначити іншу судову автотехнічну експертизу. Процесуальними керівниками в цьому кримінальному провадженні зі сторони прокуратури є група прокурорів колишньої 3-ї Дніпропетровської місцевої прокуратури у складі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Всі ці дії, що були направлені на укриття злочину та допомогу ОСОБА_5 уникнути відповідальності були вчинені слідчим ОСОБА_11 за безпосередньої участі вказаних вище процесуальних керівників. Ці процесуальні керівники, замість того, щоб узгодити вручення підозри ОСОБА_5 , надали вказівки слідству проводити нову автотехнічну експертизу. В результаті злочинних дій правоохоронців слідство вже триває понад 20 місяців. Вся родина скаржниці весь цей час морально страждає від неможливості поновити свої порушені права. Їй зрозуміло, що ОСОБА_5 , можливо, дала хабар працівникам поліції та процесуальним керівникам, матеріально зацікавила їх. Інакше не можливо пояснити їх незрозумілі дії направлені на допомогу ОСОБА_5 уникнути кримінального покарання. Вважає, що в діях слідчого ОСОБА_11 , прокурорів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 наявний склад злочину, що передбачений ст.ст 365, 368, 396 КК України. Тому у своїй заяві просила зареєструвати відомості даної заяви про вчинення злочину в ЄРДР, порушити кримінальне провадження за викладеними фактами проти посадових осіб правоохоронних органів ОСОБА_11 , прокурорів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Втім в порушення вимог ст.214 КПК України, відомості за заявою про вчинення злочину не зареєстровані в ЄРДР протягом 24-х годин, а заявниці не надано витяг з ЄРДР. Відповідальна посадова особа Дніпропетровської обласної прокуратури бездіє з цього питання.

Скаржниця до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Представник Дніпропетровської обласної прокуратури в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України, та розглянути дану скаргу без їх участі з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.
Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини, викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.
Отже, автоматичне внесення всіх заяв чи повідомлень про кримінальне правопорушення до ЄРДР не відповідає принципу процесуальної економії та негативно позначається на ефективності роботи слідчих.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Системний аналіз положень ст.ст.214,303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298). Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення для того, щоб технічно внести дані відомості до відповідних розділів реєстру. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Так, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального характеру. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Отже, відповідній реєстрації підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які мають достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки - для злочинів з матеріальним складом.
Слід також зазначити, що відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано «Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», затвердженої наказом МВС України від 06 листопада 2015 р. № 1377, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами - наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України, та пункт 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 700 від 14 серпня 2012 року, зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги ч. ч. 3, 4 та 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Положення ст. 214 КПК України, перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Про правильність таких висновків свідчить той факт, що Інструкцією № 1377 (п. 5 Розділ ІІІ), також передбачено порядок розгляду ОВС заяв і повідомлень, в яких відсутні відомості, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Такі заяви після реєстрації в журналі ЄО доповідаються оперативним черговим начальникові органу внутрішніх справ або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви, після їх надходження до ОВС, підлягають розгляду останнім згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.
Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).
Розгляд скарг на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, обумовлює необхідність дослідження самої заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для початку кримінального провадження.
В іншому випадку слідчий суддя виконував би абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб вносити до реєстру всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.
Аналізуючи наведені норми, слідчий суддя приходить до висновку про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей, що можуть свідчити про вчинення злочину або кримінального проступку.
Враховуючи вищевикладене, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення, є наявність в такій заяві або повідомленні об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення за КК України. Відповідно, такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
У даному випадку за своїм змістом та суттю заява про вчинення кримінального правопорушення не є заявою про кримінальне правопорушення, оскільки не містить даних, обставин та відомостей (час, місце, спосіб тощо), які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. В заяві фактично оскаржуються дії слідчого під час проведення досудового розслідування. Заявницею наводяться власні міркування, які ґрунтуються на домислах, побудованих лише на власних переконаннях щодо отримання слідчим неправомірної вигоди та тяганини в розслідуванні кримінального провадження.
Слідчий суддя звертає увагу скаржниці, що оскарження дій слідчого під час проведення досудового розслідування регламентовані нормами ст. 303 КПК України.
Доводи скаржниці, вказані нею у заяві про кримінальні правопорушення від 07.06.2021 р., характеризуються її особистою оцінкою і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої наявності складу кримінальних правопорушень, а тому не відповідають вимогам ст. 214 КПК України. Вона не містить даних, обставин та відомостей (час, місце, спосіб тощо), які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. В даній заяві фактично оскаржуються дії слідчого під час проведення досудового розслідування.
Також слід зазначити, що посилання скаржниці на те, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки ця норма законодавства стосується лише процедури прийняття такої заяви.
Отже, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР уповноваженою особою Дніпропетровської обласної прокуратури не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.
Відповідно до вимог ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя в задоволенні скарги відмовляє за її необґрунтованістю та безпідставністю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 153, 220, 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 08.06.2021 року, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її вручення учасникам провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1