Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

15 червня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0000953 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, раніше судимого, востаннє вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 листопада 2017 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , захисника-адвоката ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 17 березня 2021 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, і призначено покарання вісім років позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини майна.
Згідно ч.1, ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Млинівського районного суду від 17.03.2021 року, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.11.2017 року, ОСОБА_5 призначено остаточне покарання дев`ять років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Прийнято рішення рахувати строк відбуття покарання ОСОБА_5 з моменту його затримання 26.10.2016 року, і зараховано ОСОБА_5 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 02 грудня 2014 року по 22 грудня 2014 року, та з 22 жовтня 2016 року по 26 жовтня 2016 року з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі та постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, понесені на залучення експертів, в сумі 20788,76 грн.

Не погодившись з процесуальним рішенням, захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить пом`якшити призначене обвинуваченому покарання та клопоче про перерахунок строку попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з моменту затримання 26 жовтня 2016 року в строк відбуття покарання, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Колегією суддів встановлено наступне:

Від захисника-адвоката ОСОБА_8 надійшла письмова заява, у якій апелянт в порядку ст.403 КПК України відмовляється від своєї апеляційної скарги щодо пом`якшення покарання ОСОБА_5 та просить здійснити перерахунок строку попереднього ув`язнення в строк покарання обвинуваченому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 26 жовтня 2016 року по день набрання вироку законної сили, з чим погоджується і обвинувачений ОСОБА_5 .

Згідно вимог ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду, а суд апеляційної інстанції вправі, за відсутності скарг інших осіб або заперечень осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, закрити апеляційне провадження.

Згідно Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, яким внесено зміни в ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок.
Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного суду від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838- VIII); якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який іншим чином поліпшує становище особи у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

Як вбачається з вироку Млинівського районного суду від 17 березня 2021 року, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 185 КК України, 06 листопада 2014 року, тобто до 20 червня 2017 року, про що 07 листопада 2014 року було внесено відомості до ЄРДР за № 0000953.

Відповідно доположень ч. 5 ст. 72 КК України в чинній редакції Закону ( відповідно до змін, внесених Законом України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, що набрав законної сили 21 червня 2017 року), попереднє ув`язнення зараховується судом у строк відбуття призначеного покарання у разі засудження особи до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України „Про попереднє ув`язнення № 4652 від 13.04.2012 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого ( підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Тобто, у розумінні ст. 1 зазначеного Закону попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Положеннями ч. 1 ст. 532 КПК України передбачено, що вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Згідно ч. 2 ст. 532 КПК України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п. «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VІІІ) у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Так, вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 листопада 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання дев`ять років позбавлення волі з конфіскацією майна, який ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 31 травня 2018 року залишено без змін, з чим погодилася і касаційна інстанція, зарахувавши в строк відбуття покарання ОСОБА_5 відповідно ч. 5 ст. 72 КК України, строк його попереднього ув`язнення з 26 жовтня 2016 року моменту затримання 31 травня 2018 року, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вказаний вирок від 03 листопада 2017 року, постановлений в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000020, набрав законної сили 31 травня 2018 року.

Разом з тим, ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 19 лютого 2018 року в рамках кримінального провадження № 0000953 прийнято рішення залишити ОСОБА_5 в ДУ Луцький слідчий ізолятор на період розгляду вказаного кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 07.11.2014 року.

Для застосування п. «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України має бути встановлено, що обвинувачений, який одночасно є засудженим в іншій справі і відбуває покарання, згідно з вимогами ст. 90 КВК України, у порядку, встановленому КПК, був тимчасово залишений у слідчому ізоляторі, або переведений з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді. У цьому випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не є умовою, з якою законодавець пов`язує можливість зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення.
За таких обставин, беручи до уваги положення Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, яким внесено зміни в ч. 5 ст. 72 КК України, та правовий висновок Великої палати Верховного Суду, викладений у постанові від 29 серпня 2018 року, в строк відбуття покарання ОСОБА_5 слід зарахувати його попереднє ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 19 лютого 2018 року до моменту проголошення ухвали.

Керуючись ст. ст. 403, 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційне провадження у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 закрити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в чинній редакції Закону (відповідно до змін, внесених Законом України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, що набрав законної сили 21 червня 2017 року), зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 19 лютого 2018 року по 15 червня 2021 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3