Справа № 444/1183/18
Провадження № 1-кп/444/20/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

номер кримінального провадження 0000843, внесеного 18.11.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград Львівської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, не інвалід, непрацюючого, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Червоноградським МВ УМВС України у Львівській області 18.12.1998 року, ІПН НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_9

потерпілої ОСОБА_10

представника потерпілої ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_4 17.11.2017, близько 14 год. 40 хв., керуючи автомобілем марки «RENAULT SCENIK», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рухаючись ним дорогою Львів-Червоноград- Ковель, в напрямку до м.Жовква Львівської області, поблизу с.В`язова Жовківського району Львівської області, порушив вимоги Р.1 п.п.1.3,1.5; Р.2 п.2.3 «б»; Р.12 п. 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме, проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не реагував на її зміни, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати транспортний засіб та безпечно керувати ним, без причин технічного характеру здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, такими своїми діями створив небезпеку для руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем марки «ДЕО Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_12 , який в цей час рухався по зустрічній смузі руху в напрямку до м.Червонограда Львівської області, в результаті чого останній загинув на місці пригоди, а пасажир вказаного транспортного засобу ОСОБА_10 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 правил дорожнього руху, водій автомобіля марки «ДЕО Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_12 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 128/2017 від 21.12.2017, отримав тупу поєднану травму голови, грудної клітки, живота у вигляді крововиливів під оболонки, речовину, шлуночки головного мозку, множинних переломів ребер, розриву аорти в грудному відділі, перелом хребта в грудному відділі з розривом спинного мозку, розривів печінки, що супроводжувалося масивною внутрішньою кровотечею та знекровленням організму і стало причиною смерті.

Окрім цього, внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 правил дорожнього руху, пасажир автомобіля марки «ДЕО Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_10 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №354/2017 від 24.11.2017, отримала важку поєднану травму тіла, закриту травму грудної клітки, перелом ребер зліва з лівобічним пневматориксом, тупу травму живота, розрив селезінки з внутрішньою кровотечею, закриту черепно- мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, множинні садна на чолі. Вказані ушкодження були небезпечними для життя в мить спричинення і по ознаці відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог Р.1 п.п.1.3,1.5; Р.2 п.2.3 «б»; Р.12 п. 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме:

1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

«б» бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Таким чином, ОСОБА_4 порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 та тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_10 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини у вчиненому не визнає та пояснив, що внаслідок аварії нічого не пам`ятає.

Не зважаючи на невизнання своєї вини в інкримінованому обвинуваченому кримінального правопорушення суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 та тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_10 - за ч. 2 ст. 286 КК України, встановленою на підставі наступних доказів, досліджених в судовому засіданні:

Показами потерпілої ОСОБА_10 в судовому засіданні з яких вбачається, що під час ДТП, яке відбулось з вини обвинуваченого ОСОБА_4 загинув її чоловік ОСОБА_12 , а вона отримала тяжкі тілесні ушкодження. Так 17.11.2017р. вона разом з чоловіком їхали з роботи додому. Була обідня пора доби та похмура погода, однак дорога була суха. Чоловік був за кермом вони рухались зі швидкістю 60 км/год. В с. В`язова вони заїхали на заправку, вона була в машині коли чоловік виходив на заправці по робочих питаннях. Коли вони виїхали на дорогу вона побачила, що на них їде фура. Чоловік застосував екстренне гальмування з метою уникнення ДТП. Зіткнення не вдалось уникнути, після того як в них врізалась вантажівка вона побачила свого чоловіка непритомного в себе на плечах Наполягала у судовому засіданні на призначенні обвинуваченому суворого покарання з позбавленням права керувати транспортними засобами. Крім цього зазначила , що в неї на утриманні залишилось двоє дітей, обвинувачений приходив до неї лише через пів року після ДТП, однак їй нічим не допомагав.

Показами свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні, який показав суду, що працює водієм-далекобійником. 17.11.2017р. він їхав з м.Червоноград в м. Жовква, була погана погода тому він їхав зі швидкістю 40 км/год. Його обігнав автомобіль (точно не пригадує марки і кольору) Мінівен Рено. З якою швидкістю їхав даний автомобіль сказати не може, однак після обгону даний автомобіль випередив його на відстань 10м., він бачив, як цей автомобіль зачепив обочину і його на пів корпуса кинуло на зустрічну смугу по якій в цей час їхав автомобіль марки Део Ланос і між даними автомобілями відбулося зіткнення.

Показами свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні, який пояснив, що 17.11.2017р. був на чергуванні. Після повідомлення виїхав на місце пригоди, провів огляд місця події. Він вносив відомості про подію до ЄРДР, які керівник органу підтвердив. У даному кримінальному провадженні він проводив слідчі дії, а саме слідчі дій, призначав експертизи. При призначенні експертиз експерти попереджались про кримінальну відповідальність. Слідчий експеримент щодо швидкості транспортного засобу не проводився. встановлення фактів базувалися із показів свідка.

На підтвердження обвинувачення суду подано також наступні письмові докази:

Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.11.2011р. та схему до нього.

Висновок експерта № 354/2017 згідно якого у гр. ОСОБА_10 при поступленні в лікарню, як свідчать медичні документи виявлено тілесні ушкодження, які могли утворитись при контакті з тупими предметами салону автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди 17.11.2017р., були небезпечними для життя в мить спричинення і по цій ознаці відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.

Висновок експерта № 128/2017р. згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження, які могли утворитись при контакті з тупими предметами салону автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди 17.11.2017р. Причиною смерті стала тупа поєднана травма голови, грудної клітки, живота у вигляді крововиливів під оболонки, речовину, шлуночки головного мозку, множинних переломів ребер, розриву аорти в грудному відділі, перелом хребта в грудному відділі з розривом спинного мозку, розривів печінки, що супроводжувалося масивною внутрішньою кровотечею та знекровленням організму.

Висновок експерта № 1546/2017-ім від 20.11.2017р. згідно якого кров від трупа ОСОБА_12 ,1982 року народження, відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0.

Висновок експерта № 4105/2017-т згідно якого при судово-токсилогічній експертизі крові і сечі з трупа ОСОБА_12 ,1982 року народження не виявлено: етилового, метилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів.

Висновок експерта № 1/1772 від 28.12.2017р. згідно якого на момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля «RENAULTSCENIK» реєстраційний номер НОМЕР_3 знаходиться в несправному стані по причині розгерметизації системи через від`єднання бачка від головного гальмівного циліндру та деформації педалі гальма. На момент огляду система рульового управління досліджуваного автомобіля «RENAULTSCENIK» реєстраційний номер НОМЕР_3 знаходиться в несправному стані внаслідок порушення просторового розташування рульової трапеції через зміщення переднього лівого колеса до заду автомобіля. Виявлені несправності утворились в результаті ДТП.

Висновок експерта № 1/1771 від 28.12.2017р. згідно якого на момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля «ДЕО Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_4 знаходиться в несправному стані по причині затискування педалі гальма деформованими елементами кузова. На момент огляду система рульового управління досліджуваного

автомобіля «ДЕО Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_4 знаходиться в

несправному стані внаслідок порушення просторового розташування рульової трапеції через зміщення переднього лівого колеса до заду автомобіля, розгерметизації системи гідропідсилювача через руйнування бачка та деформації рульового колеса. Виявлені несправності утворились в результаті ДТП.

Висновок експерта № 1/1770 від 05.01.2018р. згідно якого зіткнення автомобіля «RENAULTSCENIK» реєстраційний номер НОМЕР_3 з автомобілем «ДЕО Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_4 відбулося на смузі руху в напрямку до м. Червоноград, на ділянці зафіксованого інтенсивного осипу уламків кузова (див. схему до протоколу огляду місця події ДТП). В даній дорожній ситуації мало місце зустрічне перехресне зіткнення транспортних засобів, і поздовжні осі автомобіля «RENAULT SCENIK» реєстраційний номер НОМЕР_3 та автомобіля марки «ДЕО Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_4 в початковий момент зіткнення знаходились під кутом 105° + 5° (див. схему 1 розміщення транспортних засобів.).

Висновок експерта № 411/412 від 28.03.2018р. згідно якого на диску переднього правого колеса автомобіля RENAULT Scenic р.н. НОМЕР_3 присутні механічні пошкодження - деформації внутрішньої закраїни обода зі зміною геометричної форми посадочної полиці обода, утворені внаслідок ударної взаємодії обода з твердим предметом (перешкодою), що призвело до розгерметизації даного колеса. На шині та вентилі немає пошкоджень, які б могли привести до втрати тиску повітря.

Вищевказані пошкодження диска колеса і, відповідно, розгерметизація переднього

правого колеса автомобіля RENAULT Scenic р.н. НОМЕР_3 , виникли під час дорожньо-

транспортної пригоди. На диску та шині переднього лівого колеса автомобіля RENAULTScenicр.н. НОМЕР_3 присутні механічні пошкодження, а саме, деформації внутрішньої закраїни обода диска, які були утворені в результаті ударної взаємодії диска з твердими предметами та розриви внутрішньої боковини шини, утворені внаслідок дії на боковину шини достатньої гострих країв твердих предметів. Утворення вказаних пошкоджень диска та шини призвело до розгерметизації колеса. Вищевказані пошкодження (деформації) диска та наскрізніпошкодження (розриви) шини виникли під час дорожньо-транспортної пригоди.

Висновок експерта № 1330 від 20.03.2018р. згідно якого враховуючи результати проведених досліджень, дана експертиза має підстави зробити висновки про те, що при заданих вихідних даних причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, є невідповідність дій ОСОБА_4 вимогам п.п.12.1, 1.5 Правил дорожнього руху України, та виїзд автомобіля «РЕНО СЦЕНІК» НОМЕР_6 на смугу руху автомобіля «Део Ланос» НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_12 на такій віддалі, яка була недостатньою для уникнення зіткнення.

Щодо клопотань захисника обвинуваченого про визнання недопустими відомостей як доказів, що містяться у висновку експерта № 354/2017 від 24.11.2017р.; про визнання недопустимим доказом висновку авто-технічної експертизи № 1 /1772 від 28.12.2017р.; визнання недопустими відомостей як доказів, що містяться у висновку експерта № 4105/2017 від 23.11.2017р.; визнання недопустими відомостей як доказів, що містяться у висновку експерта № 128/2017 від 21.12.2017р. слід зазначити наступне.

Статтею 89 КПК України визначено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Частиною 1 ст. 87 КПК України передбачено, що ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Отримання доказів завжди обумовлено вчиненням стороною кримінального провадження цілеспрямованих дій з метою їх збирання

Разом з тим, під час вирішення питання про допустимість доказів важливе значення має істотність порушення прав і свобод людини, а тому не усі порушення, допущені сторонами при збиранні доказів, є підставою для визнання доказів недопустимими, а відтак і вирішення питання про порушення права на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 08.02.2001 у справі «Берктай проти Туреччини», рішення від 07.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії», показує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій.

Як наслідок, указані матеріали у повній мірі підтверджують собою факт доведеності у провадженні обставин регламентованих ст. 91 КПК України.

Суд вважає докази належними, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження. Таким чином, ретельно дослідивши та проаналізувавши заперечення захисника обвинуваченого щодо допустимості доказів, суд визнає висновок експерта № 354/2017 від 24.11.2017р.; висновок авто-технічної експертизи № 1 /1772 від 28.12.2017р.; висновок експерта № 4105/2017 від 23.11.2017р.; висновок експерта № 128/2017 від 21.12.2017р. належними та допустимими доказами.

Аналізуючи та оцінюючи усі докази надані стороною обвинувачення, стороною захисту та отриманні судом в ході розгляду справи в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_15 .

Суд також приходить до висновку, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб прийти до висновку про визнання обвинуваченого винним у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення.

Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, так як він порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 та тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_10 .

Обставини, які помякшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому злочині .

Обставин, які обтяжують відповідальність обвинуваченого судом не встановлено.

Санкцією ч. 2 ст. 286 КК України передбачено покарання у виді караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання та з місця праці характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не інвалід, вину не визнав, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше, позицію потерпілої ОСОБА_10 яка просила призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді реального позбавлення волі строком на 5 років.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, загибель людини, наслідки, що настали від злочину для потерпілої, позицію останньої, яка наполягала на реальному позбавленні волі, вважаю за необхідне призначити ОСОБА_16 сновне покарання у виді реального позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України, що відповідає принципам індивідуалізації та справедливості.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.20, п.21Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, рекомендувати судам при постановленні вироку обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує позицію потерпілої та те, що ОСОБА_4 порушив правила дорожнього руху України, та в наслідок чого спричинив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої потерпілий ОСОБА_12 загинув а потерпіла ОСОБА_10 отримала тяжкі тілесні ушкодження, а тому суд приходить до висновку про необхідність призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом строком на три роки.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченого витрати на залучення експерта в сумі 14343,00 грн. за проведення судових експертиз.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_16 у даному кримінальному провадженні не обирався і під час судового розгляду клопотань про застосування запобіжних заходів у відношенні до обвинуваченого не заявлено.

Питання щодо накладеного арешту необхідно вирішити у відповідності до положень ст.174 КПК України, питання щодо речових доказів - у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 3 (три) роки.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 20.11.2017 року в межах кримінального провадження № 0000843 від 18.11.2017 року про накладення арешту на автомобіль марки RENAULT Scenic р.н. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 20.11.2017 року в межах кримінального провадження № 0000843 від 18.11.2017 року про накладення арешту на автомобіль марки «Део Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який перебував у володінні ОСОБА_12 - скасувати. Даний автомобіль, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_17 - залишити в її розпорядженні.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави:

-за проведення судово-автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля № 1/1772 від 28.12.2017р. - 1237,00 гривень;

-за проведення судово-автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля № 1/1771 від 28.12.2017р. 1237,00 гривень;

-за проведення транспортно-трасологічної експертизи по дослідженню місця зіткнення № 1/1770 від 05.01.2018р. 1430,00 гривень;

-за проведення судово-трасологічної та та автотехнічної експертизи № 411/412 від 28.03.2018р. 6149,00 гривень;

-за проведення судово-автотехнічної експертизи № 1330 від 20.03.2018р. 4290,00 гривень;

Строк відбуття покарання рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_4 .

Копію вироку після його проголошення вручити засудженому, потерпілій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому ст. 395 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1