ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1219/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №953/6379/21 (пров. 1-кс/953/5818/21) Доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 червня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 30.03.2021 р. у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0000006 від 24.02.2021 р.-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 червня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 30.03.2021 р. у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0000006 від 24.02.2021 р.
Не погодившись із вказаним рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 , звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою визнати незаконними дії та бездіяльність слідчого СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000006 від 24.02.2021 р., які полягають у невиконанні вимог ч. 4,5 ст. 208 КПК України, оскільки не було складено відповідний протокол затримання ОСОБА_8 і не повідомлено про підстави затримання, у вчиненні якого злочину він підозрюється та право мати адвоката. Також щодо невиконання вимог ч.2 ст.278 КПК України, а саме не вручення затримані особі ОСОБА_8 , повідомлення про підозру протягом 24 годин з моменту затримання і вручення йому повідомлення про підозру 30 березня 2021, тобто після спливу 35 діб з моменту затримання, у зв`язку з чим визнати бездіяльність слідчого і скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 30.03.2021 р. у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0000006 від 24.02.2021 .
В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на невиконання слідчим вимог ч. 4,5 ст. 208 КПК України, оскільки з 17.12. годин до 22-30 годин 23 лютого 2021 ОСОБА_8 силою або через підкорення наказу змушений був залишатися поряд з уповноваженою особою слідчим СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , у зв`язку з чим, захисник вважає, що ОСОБА_8 було затримано 0 17.12 годині 23 лютого 2021 року, однак, в порушення ч.5 ст. 208 КПК України не було складено відповідний протокол затримання ОСОБА_8 і не повідомлено про підстави затримання, у вчиненні якого злочину він підозрюється та право мати адвоката. Також не було виконано вимог ч.2 ст.278 КПК України, а саме не вручення затримані особі ОСОБА_8 , повідомлення про підозру протягом 24 годин з моменту затримання і вручення йому повідомлення про підозру 30 березня 2021, тобто після спливу 35 діб з моменту затримання, у зв`язку з чим визнати бездіяльність слідчого і скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 30.03.2021 р. у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0000006 від 24.02.2021 .
Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 та ч. 2 ст. 136 КПК України, надав заяву про розгляду справи за його відсутністю, а також відомості, щодо направлення стосовно ОСОБА_8 обвинувального акту від 10.06.2021 до Київського районного суду м. Харкова.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України, думки обвинуваченого та його захисників адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , колегія суддів постановила рішення щодо проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Заслухавши суддю доповідача, захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, 09 червня 2021 року адвокат ОСОБА_6 звернулась в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 до слідчого судді зі скаргою на повідомлення про підозру, в якій посилалась на невиконання слідчим вимог ч. 4,5 ст. 208 КПК України, та вимог ч.2 ст.278 КПК України і просила визнати бездіяльність слідчого та скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 30 березня у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0000006 від 24.02.2021 .
В обґрунтуванням скарги захисник посилалась на незаконність дії та бездіяльність слідчого СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000006 від 24.02.2021 р., які полягають у невиконанні вимог ч. 4,5 ст. 208 КПК України, оскільки о 17.12 годині 23 лютого 2021 року ОСОБА_8 було затримано, однак, в порушення ч.5 ст. 208 КПК України не було складено відповідний протокол затримання ОСОБА_8 і не повідомлено про підстави затримання, у вчиненні якого злочину він підозрюється та право мати адвоката. Також не було виконано вимог ч.2 ст.278 КПК України, а саме не вручено затриманій особі - ОСОБА_8 повідомлення про підозру протягом 24 годин з моменту затримання, а лише його вручення 30 березня 2021, тобто після спливу 35 діб з моменту затримання, у зв`язку з чим захисник просила визнати бездіяльність слідчого і скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 30.03.2021 р. у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0000006 від 24.02.2021 .
Залишаючи без задоволення скаргу захисника ОСОБА_6 , слідчий суддя вважав повідомлену ОСОБА_8 підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, станом на 30.03.2021 обґрунтованою, оскільки на той момент були всі наявні підстави вважати, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України, беручи до уваги, що в ході огляду місця події 23.02.2021р. саме у ОСОБА_8 вилучені психотропні речовини в особливо великих розмірах, про що отримано відповідний висновок експертів від 24.03.2021р. Слідчий суддя вважав, що такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПП: так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 Суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування». обґрунтованою оскільки вона відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить всі відомості, передбачені вказаною вимогою. Крім того, слідчий суддя зазначив, що
Колегія суддів з такими висновками слідчого судді погоджується з огляду на наступне.
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
При перевірці оскаржуваного рішення суду першої інстанції колегія суддів керується вимогами, викладеними в п.10 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідно до яких на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
При цьому, слід врахувати, що відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Підозра - це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням із прокурором), яке ґрунтується на зібраних доказах під час досудового розслідування та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення з повідомленням про це такій особі та із роз`ясненням її прав та обов`язків.
Окрім того, під повідомленням про підозру також можна розуміти кримінальне процесуальне рішення слідчого, прокурора, яке приймається в обов`язковому порядку у випадках затримання особи за підозрою в учиненні кримінального правопорушення або наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення в письмовій формі й тягне за собою набуття особою, щодо якої воно прийняте, процесуального статусу підозрюваного.
Законодавцем передбачено вимоги до змісту та порядок вручення повідомлення. Як зазначено в п.3 ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення. При цьому, складається письмове повідомлення про підозру прокурором або слідчим за погодженням з прокурором та повинно відповідати зазначеним в ст.277 КПК України вимогам.
Вручається письмове повідомлення про підозру, відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, в день його складення слідчим або прокурором, а у випадках неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор у відповідності до вимог ч. 1 ст. 279 КПК України, зобов`язані виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу.
Виходячи з вищевказаного, обґрунтованою є підозра за наявності таких принципових обставин: 1) врученого письмового повідомлення про підозру з обов`язковим посиланням на докази вчинення особою кримінального правопорушення; 2) наявності в матеріалах кримінального провадження доказів, що підтверджують вчинення особою кримінального правопорушення; 3) доведення перед судом вагомості й достатності наявних доказів про вчинення особою кримінального правопорушення; 4) оцінювання судом доказів вчинення особою кримінального правопорушення.
Вимога достатності доказів до моменту притягнення особи до кримінальної відповідальності означає, що в розпорядженні слідчого повинна бути така сукупність доказів, яка, будучи неповною, приводить тим не менше до обґрунтованого висновку про винуватість особи, котра притягується, і виключає в цей момент розслідування протилежного висновку.
правопорушення, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, як у своєму рішенні, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, зазначив Європейський суд з прав людини, а саме те, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, суд повинен виходити з тих міркувань, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
Як об`єктивно вбачається з фактичних відомостей, що містяться в матеріалах справи, зміст повідомлення про підозру відповідає вимогам, визначеним у ст. 277 КПК України. При цьому слід зазначити, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, внаслідок чого підозра може бути змінена. Вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення.
Процедура вручення повідомлення ОСОБА_8 про підозру виконана слідчим відповідно до вимогчинного законодавства, зазначених в ст. 278 КПК України.

Підозра, це процесуальний документ, який має первинну кваліфікацію, яка з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, що розслідується, може бути конкретизована та змінена, як щодо кваліфікації дій, так і щодо обсягу обвинувачення, якщо за наслідками проведення досудового розслідування, слідчий та прокурор дійдуть переконання про можливість складання обвинувального акту та направлення його до суду.
Доводи захисника щодо наявності бездіяльності слідчого з підстав невиконання вимог ч. 4,5 ст. 208 КПК України, колегія суддів не може визнати обгрунтованими, оскільки вони не підтверджені належними доказами. Як вбачається з відомостей, які містяться в матеріалах провадження, підозрюваного ОСОБА_8 працівниками поліції відповідно до вимог ст. 208 КПК України, затримано не було. Відповідно протоколу огляду місця події (а.с.10-12), від 23 лютого 2021 року, який проводився на ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , у підозрюваного ОСОБА_8 було виявлено та вилучено пакунок, в якому зі слів ОСОБА_8 , знаходиться речовина PVP, яку йому відправила невстановлена особа, з якою він спілкувався через месенджер «Телеграм». Після чого вказаний пакунок було вилучено та опечатано, потім ОСОБА_8 було надано працівникам телефон, який також було опечатано. Зауважень під час складання вказаного протоколу не надходило. порушень під. правлено оскільки не було складено відповідний протокол затримання.
Відповідно до норма чинного законодавства, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру. При цьому, повідомленням про підозру можна розуміти кримінальне процесуальне рішення слідчого, прокурора, яке приймається в обов`язковому порядку у випадках: 1) затримання особи за підозрою в учиненні кримінального правопорушення або 2) наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення в письмовій формі й тягне за собою набуття особою, щодо якої воно прийняте, процесуального статусу підозрюваного.
Підозра є процесуальним рішенням, яке складається і повідомляється слідчим чи прокурором з урахуванням обставин, які автор вважає встановленими. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, внаслідок чого підозра може бути змінена в будь-який спосіб. Оцінка доказів стосовно їх допустимості на цьому етапі досудового розслідування судом не вирішується. Вказані питання повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, в разі направлення обвинувального акту прокурором, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Відповідно до статті 89 КПК України визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду, а тому сукупність інших зібраних органом досудового розслідування доказів будуть перевірятися, оцінюватися в ході судового розгляду і не дає підстав для скасування підозри.
А тому, доводи захисника щодо необґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_8 30.03.2021 р. у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0000006 від 24.02.2021 р., не можна визнати обгрунтованими, оскільки вони спростовуються відомостями, які містяться в матеріалах судового провадження.
Крім того, як зазначив в своїй заяві до апеляційного суду прокурор, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні закінчено, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000006 від 24.02.2021 р було 10.06.2021 скеровано до Київського районного суду м. Харкова.
Оскільки на час апеляційного розгляду досудове розслідування закінчене, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості вирішувати питання щодо визнання бездіяльності слідчого або прокурора поза межами строків досудового розслідування.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з обґрунтованістю висновків ухвали слідчого судді, щодо відмови у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , оскільки вони є обґрунтованими та вмотивованими і відповідають вимогам кримінально-процесуального закону.
За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 червня 2021 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст. 111,135, 138, 277, 278, 279, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 червня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді