Номер провадження: 11-кп/813/1520/21
Номер справи місцевого суду: 522/2971/20 1-кп/522/383/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Приморського райсуду м. Одеси від 21.05.2021, якою під час судового розгляду кримінального провадження № 0000076 від 07.10.2020 відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Старе Бориспільського району Київської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останнє:

- 21.05.2019 Ужгородським міськрайсудом Закарпатської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробувальним терміном 3 роки;

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 20.07.2021 включно

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції від 21.05.2021 під час судового розгляду кримінального провадження № 0000076 від 07.10.2020 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочин, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України відносно нього було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто до 20.07.2021 включно.

Мотивуючи зазначене рішення, суд послався на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, в даному кримінальному провадженні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не відпали та продовжують існувати, а саме обвинувачений може вдатись до спроб переховування від суду; незаконно впивати на свідків та потерпілого в зазначеному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, які обумовлюються тим, що ОСОБА_6 не має постійного місця проживання на території м. Одеси, не працевлаштований, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків.
Також, суд на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не вбачав можливості застосування застави відносно обвинуваченого оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою у зв`язку із тим, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України в зазначеному кримінальному провадженні не існують, а також судом не враховано того, що він позитивно характеризується. Крім того, в судовому засіданні йому не було роз`яснено його права та обов`язки, а також вирішення питання про доцільність продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зважаючи на його заперечення, відбулось без участі захисника.
Посилаючись на викладені обставини, обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою змінити запобіжний захід на інший не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник ОСОБА_7 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, однак надіслав клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату у зв`язку із відпусткою до 12.06.2021, не надавши підтверджуючих документів. При цьому, від обвинуваченого ОСОБА_6 будь-яких клопотань про забезпечення його явки в судове засідання до апеляційного суду не надходило.
В судове засідання апеляційного суду прокурор ОСОБА_8 не з`явився, однак надіслав заяву про розгляд апеляційної скарги обвинуваченого за його відсутності, у зв`язку з чим, враховуючи положення ст. 422 -1 КПК України, щодо строків розгляду зазначеної категорії справ, а також положень ч. 4 ст. 107 та ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд вважає можливим розглянути провадження за відсутності сторін кримінального провадження та фіксацію судового засідання технічними засобами не здійснювати.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 4 ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено права кожного, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що на розгляді в Приморському райсуді м. Одеси знаходиться кримінальне провадження № 0000076 від 07.10.2020 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочин, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу («Запобіжні заходи, затримання особи»).

Виходячи з положень п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами, тобто рішення суду першої інстанції, ухвалене до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України не входять до вказаного переліку, та не передбачають витребування матеріалів провадження.

При цьому, положення ч. 2 ст. 422-1 КПК України встановлюють, що суддя-доповідач у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зміни іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або для продовження строку тримання під вартою, невідкладно витребовує з суду 1-ої інстанції: 1) ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою; 2) клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді 1-ої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Також, зважаючи на те, що приписами ст. 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, апеляційний суд у даному випадку позбавлений можливості досліджувати докази, які б на даному етапі судового розгляду справи по суті дають підстави суду апеляційної інстанції робити висновки щодо наявності, або відсутності підстав щодо продовження обвинуваченому (-им) запобіжного заходу.

Такі обставини досліджуються безпосередньо судом 1-ої інстанції під час судового провадження та з огляду на перевірені в порядку ст.ст. 89, 94 КПК України докази, які на момент застосування (в тому числі, продовження дії запобіжного заходу) дають підстави суду прийняти рішення відповідно до положень ст. 331 КПК України.

Тобто, апеляційний суд, по суті, позбавлений можливості надати правову оцінку обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення, оскільки, окрім як дослідивши клопотання про продовження строку тримання під вартою (у разі його наявності), ухвалу суду щодо продовження запобіжного заходу, а також, в деяких випадках, копію обвинувального акту та журналу судових засідань, не має законних на те підстав для дослідження будь-яких доказів, що можуть бути підставою для продовження або застосування запобіжного заходу у судовому засіданні.

Проте, зважаючи на обставини інкримінованого ОСОБА_6 злочину, його характеру та тяжкості, наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, можливої міри покарання, яка може бути йому призначена у разі визнання винним (позбавлення волі на строк від 5 до 8 років), а також характеристики особи обвинуваченого, який не має постійного місця проживання на території м. Одеси, не одружений, офіційно не працевлаштований, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та прийнятим з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, оскільки, виходячи з вищевикладеного, є об`єктивні підстави вважати, що до теперішнього часу продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховування обвинуваченого від суду.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Окрім того, зважаючи на те, що остаточне рішення по справі відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не прийнято та на теперішній час судовий розгляд кримінального провадження триває, свідки та потерпілі підлягають безпосередньому допиту судом, колегія суддів вважає, що в даному випадку існує ризик можливого незаконного впливу останнього на потерпілу та свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Апеляційний суд вважає, що в зазначеному кримінальному провадження також існує ризик можливого вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки на розгляді в Солом`янському райсуді м. Києва перебувають чотири обвинувальні акти відносно ОСОБА_6 , в тому числі за обвинуваченням у вчиненні злочинів пов`язаних із застосуванням насильства, останній раніше неодноразово судимий, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та його схильність до вчинення злочинів.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання обвинуваченого про вирішення питання про доцільність продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зважаючи на його заперечення, без участі захисника, з огляду на наступне.
Відповідно до матеріалів справи захисником обвинуваченого є адвокат ОСОБА_7 та з журналу судового засідання Приморського райсуду м. Одеси від 21.05.2021 (а.с. 5 -6) вбачається, що розгляд справи по суті не здійснювався у зв`язку із неявкою в судове засідання потерпілого та захисника обвинуваченого, однак на обговорення було поставлення питання щодо доцільності продовження строків тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , останній заперечував лише щодо продовження такого строку, при цьому жодних заперечень з приводу вирішення зазначеного питання за відсутності його захисника не заявляв.
Окрім того, відповідно до вимог ч. 2 ст.314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених ст.ст.342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Згідно із ст. 345 КПК України судовий розпорядник роздає особам, які беруть участь у судовому розгляді, пам`ятку про їхні права та обов`язки, передбачені цим Кодексом. Після ознайомлення обвинуваченого та інших осіб, які беруть участь у судовому розгляді, з пам`яткою головуючий з`ясовує, чи зрозумілі їм їх права та обов`язки і у разі необхідності роз`яснює їх.

Так, з матеріалів кримінального провадження, а також відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, вбачається, що ухвалою Приморського райсуду м. Одеси від 20.10.2020 було завершено підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд зазначеного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КПК України, тобто права та обов`язки обвинуваченому повинні були роз`яснюватися під час підготовчого судового засідання, тому посилання ОСОБА_6 з цього приводу є безпідставними.
Доводи обвинуваченого про наявність в нього позитивних характеристик є такими, що не відповідають дійсності, оскільки матеріалами провадження та апеляційної скарги не підтверджені.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що на підставі наданих апеляційному суду матеріалів, а також обставин та характеру інкримінованого обвинуваченому злочину, судом 1-ої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення, а стосовно ОСОБА_6 на теперішній час неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які об`єктивно продовжують існувати з огляду на зазначені апеляційним судом обставини.

Отже, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про наявність підстав для застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на беззаперечних доказах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, в тому числі , залишити вирок або ухвалу без змін.

Враховуючи викладене у всій сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду 1-ої інстанції про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого залишенню без змін як законна та обґрунтована.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 199, 331, 370, 392, 404, 405, 407, 419, 422-1, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського райсуду м. Одеси від 21.05.2021, якою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, під час судового розгляду кримінального провадження по суті продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20.07.2021 включно залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4