Справа № 507/748/21
Провадження № 1-кп/507/45/2021
Номер рядка звіту 32
В И Р О К
18.06.2021 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ємилівка Голованівського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, який зареєстрований мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
18 липня 2020 року приблизно о 08:50 год., водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ГАЗ 2411», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі «Київ - Одеса» з боку смт. Криве Озеро Миколаївської області в напрямку смт. Любашівка Одеської області.
На 305 км авто дороги «Київ - Одеса» у Любашівському районі, Одеської області, водій ОСОБА_3 з`їхав на Старокиївську дорогу, розташовану поблизу смт. Любашівка, та на відстані 496,5 м від дорожнього знаку 5.60 «Кілометровий знак - 305 км» згідно Правил дорожнього руху, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину Старокиївської дороги справа наліво за ходом руху автомобіля, в невстановленому для переходу місці.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 , від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події.
В дорожньо-транспортній ситуації, яка склалася, водій ОСОБА_3 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода та його дії не знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди.
Одразу, після наїзду водій ОСОБА_3 на керованому ним автомобілі «ГАЗ 2411», реєстраційний номер НОМЕР_1 не зупинившись, залишив місце пригоди та в цей же день був зупинений в с. Семенівка, Кривоозерського району, Миколаївської області.
Таким чином, 18 липня 2021 року приблизно о 08:50 год. у водія ОСОБА_3 після скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди, виник раптовий злочинний умисел на не надання допомоги особі, яку він своїми діями поставив в небезпечний для життя стан, та на зникнення з місця вчиненого злочину з метою уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, у зазначений день та час ОСОБА_3 у порушення вимог п. 2.10 «Правил дорожнього руху України» (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), згідно з якими водій зобов`язаний:
п. 2.10 ПДР «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:
а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;
б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;
в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;
г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;
ґ)уразі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті"г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;
д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ
Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;
е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;
є)до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки);
навмисно не залишився на місці події, заходів для надання медичної допомоги потерпілому не прийняв, швидку медичну допомогу для надання первинної допомоги потерпілому не викликав, в органи поліції про дорожньо-транспортний випадок не повідомив, прізвища й адреси очевидців події не записав, заходів до забезпечення схоронності слідів події не прийняв, а зник з місця пригоди, чим залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_5 , що перебував у небезпечному для життя положенні, і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпомічного стану, хоча повинен надати йому допомогу, при тому, що сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: по всій поверхні обличчя виражений синюшного кольору крововилив, на фоні якого мається в області лоба зліва садно в формі трикутника, розташоване нижче рівня навколишньої тканини. У зовнішнього кута лівої брові мається забита рана в вигляді букви «П». В області лівої ключиці є забита вертикальна коса при не зімкнутих краях. По задній всій поверхні лівого плеча і передпліччя до променево-запясного суглобу - множинні, вертикальні, переривисті садна з рожевою западаючою поверхнею. На тильній поверхні лівої кисті аналогічні садна. По задній поверхні правого передпліччя від ліктьового суглобу до кисті аналогічні вертикальне садно. В області правого плеча визначається паталогічний рух (перелом плечової кістки, спрямованість травмуючої сили зправа наліво). По передній поверхні обох стегон по всій поверхні маються великі садна з щільною рожевою, западаючою поверхнею. Такі ж садна маються на обох поверхнях колінних суглобів. В верхній третині лівої гомілки по зовнішній її поверхні мається садно з рожевою, западаючою поверхнею, там же визначається патологічний рух (перелом кісток лівої гомілки, направлений зовні, зліва направо). В лобній ділянці голови маються два великих синюшного кольору крововиливи. Відмічається перелом 2,3,4,5,6,7,9,10,11 правих ребер по середньопідм`язковій лінії, із зміщенням відламків і перелом 2,3,4,5 правих ребер по лопаточній лінії, також переломи 6,7,8,9 по біля хребтовій лінії. Визначається перелом лівих 2,3 лінії і 9,10 лівих ребер по задньопідм`язковій лінії. Наявні тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_5 , у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.
Смерть ОСОБА_5 настала в результаті травматичного шоку на тлі суміжних множинних травм, голови, тулуба і кінцівок.
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 винним у вчиненні протиправних дій визнав себе повністю, щиро розкаявся та розповів, що він керував автомобілем, на якому рухався по автодорозі «Київ - Одеса» з боку смт. Криве Озеро Миколаївської області в напрямку смт. Любашівка Одеської області, при цьому допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину в невстановленому для переходу місці, пішохід перед автомобілем виник раптово, уникнути дорожньо-транспортної пригоди він не мав можливості. Після наїзду на пішохода, він злякався, не зупинившись, залишив місце пригоди.
Законний представник потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 згідно заяви просила кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 розглянути без її участі та без участі потерпілого.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному кримінальному правопорушенні, повністю визнав кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.135 КК України, за ознакою завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, позитивно характеризується, одружений, пенсіонер, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, також суд враховує пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.
Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, достатнім буде покарання призначене у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, тобто із звільненням від відбування призначеного судом покарання із випробуванням.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, ОСОБА_3 не обирався, підстав для його обрання не має.
Цивільний позов не заявлений.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта в загальному розмірі 2941 грн. 92 коп. відповідно до вимог ст. ст.118, 122, 124 ч. 2 КПК України, підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України та призначити йому покарання - 1 рік позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 2941 грн. 92 коп. на користь держави.
Накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22 липня 2020 року арешт на автомобіль «ГАЗ 2411», реєстраційний номер НОМЕР_1 - скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1