Справа № 344/3729/21
Провадження № 1-кп/344/757/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

з участі секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

потерпілого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківськ кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився та проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше судимий: вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.10.2017 року за ч. 1 ст.121, ч.1ст.69, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 4 місяці.

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 незаконно заволодів важливим особистим документом, а також вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Кримінальні проступки вчинено при наступних обставинах.

У січні 2021 року ОСОБА_5 , діючи умисно, в особистих інтересах, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також те, що посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 є важливим особистим документом даної особи, що істотно ускладнить реалізацію ним своїх законних прав та інтересів, незаконно заволодів вказаним посвідченням водія серії НОМЕР_1 , видане 15.03.2010 ВРЕР м. Івано-Франківськ, зокрема знайшов його на пішохідній частині вул.Незалежності, що у м. Івано-Франківську та використав при здачі речей в ломбард, видаючи за своє.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 3 ст. 357 КК України.

Окрім цього, 05.02.2021 року близько 13 години ОСОБА_5 , знаходився у приміщенні житлової квартири

АДРЕСА_3 , яку тимчасово винаймав спільно із потерпілим ОСОБА_7 .

Перебуваючи у зазначеному приміщенні, ОСОБА_5 побачив ноутбук марки «Asus», наручний годинник та павербанк, які належить ОСОБА_7 , після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_5 , скориставшись тим, що ОСОБА_7 був відсутній по місцю проживання, та за його діями ніхто не спостерігав, маючи безперешкодний доступ до майна, яке знаходилось в приміщенні квартири, з корисливих спонукань, таємно викрав ноутбук марки «Asus», модель «G531G-BQ132», чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/109-21/1491-ТВ від 10.02.2021, становить 21932,66 грн., павербанк золотого кольору та наручний годинник, зеленого кольору.

В подальшому ОСОБА_5 покинув приміщення квартири, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду.

Зокрема, 05.02.2021 року близько 15 годин 30 хвилин, ОСОБА_5 прийшов до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Фінанс»», що розміщене за адресою: м. Івано-Франківськ, вул.Є.Коновальця, 147/3, де надав посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , видаючи за власне задля здійснення застави ноутбуку марки «Asus» модель «G531G-BQ132», серійний номер №K7NRCV054650311, за який отримав грошові кошти, які використав на власні потреби.

В подальшому, 07.02.2021 року близько 17 годин 30 хвилин, ОСОБА_5 прийшов до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Фінанс»», що розміщене за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Гетьмана Мазепи, 147/3, де надав посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , видаючи за власне задля здійснення застави наручного годинника, за який отримав грошові кошти, які використав на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини їх вчинення. Зокрема підтвердив, що в січні 2021 року він дійсно незаконно заволодів посвідченням водія серії НОМЕР_1 , що видане 15.03.2010 ВРЕР м. Івано-Франківськ на ім`я ОСОБА_8 та таємно викрав ноутбук марки «Asus», модель

«G531G-BQ132», чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта

№СЕ-19/109-21/1491-ТВ від 10.02.2021 року, становить 21932,66 грн, павербанк, золотого кольору та наручний годинник зеленого кольору. Він розуміє, що вчинив неправильно, йому дуже прикро за свою поведінку та вчинок. З матеріалами досудового розслідування ознайомлений, їх не оспорює, у вчиненому щиро кається, просить не досліджувати усі докази, а обмежитися його допитом.

Вислухавши думки учасників процесу суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_5 про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються підлягає до задоволення, оскільки показання ОСОБА_5 не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення кримінального правопорушення, їх добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння важливим особистим документом та за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушеннь, які відповідно до ст.12 КК України є кримінальними проступками; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; має постійне місце проживання; є особою молодого віку; неодружений; на обліку в лікаря нарколога не перебуває; раніше судимий.

При призначенні покарання, суд зважує на роз`яснення, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7 (зі змінами), зокрема в п.1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п.3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

Обставинаю, яка пом`якшує покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 в ході судового розгляду судом не встановлено.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку учасників судового провадження, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкцій ч.1 ст.185 та ч.1 ст. 357 КК України, в виді штрафу, а саме: за ч.3 ст.357 КК України - 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч.1 ст.185 КК України - 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ч.1 ст.70 КК України слід призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи долю заявленого в кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_7 цивільного позову про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди, що завдана кримінальним проступком в сумі 26 000 (двадцять шість тисяч) гривень суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.127 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підвердження заявленної в позовній заяві матеріальної шкоди завданої кримінальним проступком в розмірі 26 000 гривень потерпілим не надано жодних доказів, однак згідно з обвинувальним актом розмір завданої кримінальним проступком потерпілому матеріальної шкоди складає 22 315,99 грн., і вказаний розмір матеріальної шкоди визнається обвинуваченим та узгоджується з матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд вважає, що даний цивільний позов підлягає до часткового задоволення.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

В кримінальному провадженні Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України проведено судову товарознавчу експертизу №СЕ-19/109-21/1491-ТВ від 10.02.2021 вартість якої становить 653,80 грн; судову дактилоскопічну експертизу №СЕ-19/109-21/1483-Д від 11.02.2021 вартість якої становить 2288,30 грн.; судову технічну експертизу №СЕ-19/109-21/1544-ДД від 12.02.2021 року вартість якої становить 1961,40 грн.; судову товарознавчу експертизу № СЕ-19/109-21/2334-ТВ від 02.03.2021 року вартість якої становить 653,80 грн.;

Загальні витрати на залучення експертів становлять 5557,33 гривень та підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.185 та ч.3 ст.357 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 357 КК України штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) гривень 00 копійок;

- за ч. 1 ст. 185 КК України штраф в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч гривень) гривень 00 копійок.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 у користь ОСОБА_7 , що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , 22315 (двадцять дві тисячі триста п`ятнадцять) гривень 99 копійок на відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди,

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 5557 ( п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) гривень 33 копійки процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили :

- диск «ALERUS DVD-R 16X 4.7GB/120 MIN», виписку із ломбарду «Скарбниця» договір №634-21000720 від 05.02.2021 року, чек на суму 2320 гривень - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

Павербанк золотого кольору- повернути потерпілому ОСОБА_7

Сім слідів пальців рук, дві дактилокарти та попередні упаковки, які поміщено в спецпакет №5278224 знищити.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1