Справа № 308/2447/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за № 0000082, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Чоп Закарпатської області, не працюючого, офіційно неодруженого, з повною середньою освітою, на даний час проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , попередньо проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , інваліда ІІ групи, раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,
ВСТАНОВИВ:
15 квітня 2021 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернулася старший слідчий СВ Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно громадянина України ОСОБА_4 до 60 діб.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто в умисному пошкодженні чужого майна, вчинене шляхом підпалу. На думку сторони обвинувачення наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , усвідомлюючи неминучість покарання у випадку засудження за злочин, а також будучи байдужим до законних вимог органів державної влади про вчинення тих чи інших дій (наприклад, вимог з`явитися до суду тощо), може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. ОСОБА_4 ніде не працює, сім`ї та утриманців не має, а тому в будь-який момент з легкістю може покинути межі Ужгородського району чи взагалі територію України, оскільки в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, які б його тримали вдома. Крім цього, ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу з метою зміни нею показань на його користь, оскільки підозрюваному відомо місце її проживання, вони являються родичами та будучи на волі він зможе здійснити підкуп чи застосувати насильство до неї, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку сторони обвинувачення, потерпіла не зможе почувати себе у безпеці у випадку, якщо знатиме, що ОСОБА_4 перебуває на волі. Крім цього, на думку сторони обвинувачення наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення (п.5 ст.177 КПК України), оскільки він є особою, яка раніше перебувала в місцях позбавлення волі. Вчинивши злочин проти власності, отже є підстави вважати, що в підозрюваного ОСОБА_4 є достатньо рішучості для вчинення й інших кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив слідчого суддю його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 під час судового засідання просив відмовити у задоволенні клопотання. Зокрема, захисник зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є невиправдано суворим; прокурор не довів, що більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні про застосування запобіжного заходу. Підозра, пред`явлена ОСОБА_4 , на думку захисника, є необґрунтованою, всі свідки у справі є близькими родичами потерпілої, майно, яке начебто намагався знищити підозрюваний, теоретично перебуває у спільній власності ОСОБА_4 та потерпілої, в порядку спадкування за померлою матір`ю, а отже, не є "чужим". Вказав, що прокурором не доведено існування ризику щодо можливості вчинення підозрюваним іншого злочину, оскільки останній вважається не судимим в порядку ст. 89 КК України. Підозрюваний є інвалідом ІІ групи, має цивільну дружину та чотирьох дітей, а отже, міцні соціальні зв`язки, тому відкинув існування інших ризиків. Також зазначив, що підозрюваний не надавав до даного часу пояснення, оскільки погано почувався через приступ епілепсії.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, заперечив проти задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею зі змісту доданого до клопотання витягу ЄРДР встановлено, що Ужгородським районним управлінням поліції ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000082, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 23 лютого 2021 року, ОСОБА_4 затримано працівниками поліції 23.02.2021 о 22 год. 50 хв.

24 лютого 2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто у вчиненні умисного пошкодження чужого майна шляхом підпалу.

Зі змісту долученого до матеріалів повідомлення про підозру від 24.02.2021 року встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в тому, що він 23 лютого 2021 року близько 18 год. 40 хв., реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він залишається непоміченим, тобто діючи таємно, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з підозрюваним в ході раптово виниклих неприязних відносин з потерпілою, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з метою доведення вказаного злочинного наміру до кінця здійснив декілька осередків підпалу, а саме: піднявся на горище вказаного будинку, де за допомогою заздалегідь заготовленої речовини для пришвидшення процесу загоряння, підпалив ганчірку та кинув її серед речей, які там зберігалися, внаслідок чого вказане горище почало горіти. У подальшому спустився на перший поверх будинку та здійснив підпал дверей та стола. Після вказаних дій ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Як зазначено у ч. 3 ст. 199 КПК України Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, який відповідно до класифікації, наведеної у ст. 12 КК України, є тяжким злочином, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

Дослідивши матеріали, долучені до клопотання, а саме: витяг з ЄРДР №№0000082, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 23.02.2021, довідку ОСК ГУНП України в Закарпатській області, повідомлення про підозру від 24.02.2021, протокол допиту підозрюваного від 24.02.2021, протокол медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану сп`яніння від 23.02.2021, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.02.2021, протоколи огляду місця події від 23.02.2021, протокол допиту потерпілого від 24.02.2021, протоколи допиту свідків від 24.02.2021, протокол допиту свідка від 23.02.2021, вважаю обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

Вирішуючи клопотання про продовження строків тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1, 3 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання слідчим суддею саме такого запобіжного заходу, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки усвідомлює неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років; наявний ризик впливу на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні.

Слідчим суддею доводи сторони захисту щодо неправильної кваліфікації вчиненого злочину не беруться до уваги, оскільки на даному етапі кримінального провадження суд не в праві оцінювати правильність кваліфікації дій підозрюваного.
Слідчий суддя враховує відсутність відомостей, що за станом здоров`я підозрюваний не може утримуватися в умовах СІЗО, незважаючи на вади у здоров`я, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме те, що підозрюваний раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, непрацюючий, офіційно неодружений, з повною середньою освітою, на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 , близько 3 місяців, попередньо проживав за адресою: АДРЕСА_2 , є інвалідом ІІ групи.

Таким чином, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, на переконання слідчого судді, слід продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, оскільки продовжують існувати ризики, які були підставою для обрання саме такого запобіжного заходу, а досудове розслідування у строк до трьох місяців тобто до 23.05.2021 року не надається можливим завершити через велику кількість експертиз, які були призначені та затримку у їх виконанні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182-186, 193-197, 199, 309, 392, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, у кримінальному провадженні № 0000082, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2021, - до 22 травня 2021 року включно.

Копію ухвали вручити підозрюваному, його захиснику та прокурору і надіслати начальнику Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)», - для відому та виконання.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1