Справа №127/9255/21
Провадження №1-кс/127/5412/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника ГУНП у Вінницькій області та керівника Вінницької окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_3 вх.1086 від 31.03.2021 про вчинення кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться скарга ОСОБА_3 на бездіяльність начальника ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.04.2021 було відмовлено у задоволенні скарги.
Ухвалою колегії суддів Вінницького апеляційного суду від 07.05.2021, було скасовано вищевказану ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області, а скаргу направлено до Вінницького міського суду Вінницької області на новий розгляд.
Дослідивши матеріали скарги встановлено, що ОСОБА_3 подав заяву вх.1086 від 31.03.2021 про вчинення кримінального правопорушення начальнику ГУНП у Вінницькій області. Однак, всупереч положенням ст. 214 КПК України, вищевказана заява про злочин не була внесена до ЄРДР протягом 24 годин з моменту її отримання. Тому заявник просить зобов`язати начальника ГУНП у Вінницькій області припинити бездіяльність та внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР по заяві ОСОБА_3 вх.1086 від 31.03.2021.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити.

Представник ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

ОСОБА_3 подав заяву вх.1086 від 31.03.2021 про вчинення кримінального правопорушення начальнику ГУНП у Вінницькій області.

Відповідно до ч.1 п. ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно частини 7 ст. 214 КУпАП якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.
Представник ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явився та не надав докази внесення відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_3 вх.1086 від 31.03.2021.

Оглянувши зміст заяви ОСОБА_3 вх.1086 від 31.03.2021 про вчинення кримінального правопорушення, встановлено відомості, які можуть свідчити про наявність ознак кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на вимогу ОСОБА_3 зазначену у заяві вх.1086 від 31.03.2021, про необхідність внесення відомостей до ЄРДР за ч.2 ст. 375, ч.2 ст. 366, ч.4 382 КК України.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Зі змісту скарги вбачається, що суб`єкт звернення, просить внести відомості щодо вчинення, на його думку, суддею кримінального правопорушення, в результаті його незгоди з процесуальними діями та рішеннями.

Положення ч. 2 ст. 126 Конституції України про те, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України Про незалежність судової влади від 13.06.2008 №8, втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи не вчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.

Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємною ознакою правової держави та однією з фундаментальних засад демократичного суспільства. Як наголошується в Рекомендації № R (94) 12 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам щодо незалежності, ефективності та ролі суддів, незалежність судів є передумовою верховенства права та основоположною гарантією справедливого суду.

Окрім цього, означені положення кореспондуються з правовою позицією, викладеною в рішенні ЄСПЛ у справі Салов проти України від 06 вересня 2005 року, де вказується, що одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким рішенням суду. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні ЄСПЛ Брумареску проти Румунії.

Здебільшого, особи, що подають скаргу на бездіяльність яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про можливі вчинення злочинів суддею, у своїй заяві виказують фактичну незгоду з прийнятим процесуальним рішенням судді.

Таким чином, зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою такого роду, де фактично заявником висловлюється у такий спосіб незгода з прийнятим процесуальним рішенням судді, прямо суперечить ст. 126 Конституції України, Закону України Про судоустрій та статус суддів та не відповідає практиці ЄСПЛ.

Проте, слідчий суддя приходить до переконання, що для перевірки відомостей зазначених в заяві ОСОБА_3 вх.1086 від 31.03.2021, в частині наявності в діях осіб кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 384 КК України необхідно провести слідчі дії та заходи забезпечення кримінального провадження, для здобуття доказів, які можуть свідчити про наявність чи відсутність в діях осіб ознак кримінальних правопорушень. Проте, проведення слідчих та процесуальних дій неможливо без внесення відомостей вказаної заяви до ЄРДР.

Згідно ч.1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність начальника ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР є обґрунтованою, в частині наявності в діях осіб кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 384 КК України, а тому скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену особу ГУНП у Вінницькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві ОСОБА_3 вх.1086 від 31.03.2021 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 384 КК України.
В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя