Справа № 445/1069/21
Провадження № 1-кс/445/291/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року слідчий суддя Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області клопотання старшого слідчого Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Теребежі, Буського району Львівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Бориславського міського суду Львівської області від 05.02.2021 за ст. 395 КК України до двох місяців арешту,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000124 від 01.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

03.06.2021 року до слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області звернувся старший слідчий Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.
Вказане клопотання погоджено прокурором Буського відділу Золочівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_8 .
У клопотанні слідчий вказує, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, востаннє 24 травня 2016 року згідно вироку Буського районного суду Львівської області за ч. 2 ст. 125, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, 31 травня 2021 року, в період часу з 21:30 год. по 22:00 год., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , після вживання алкогольних напоїв та маючи раптово виниклий умисел на відкрите викрадення чужого майна, повторно, з мотивів протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та керуючи ними, перебуваючи у приміщенні житлової квартири за адресою АДРЕСА_2 , відкрито викрав з ліжка у присутності ОСОБА_9 належний йому мобільний телефон торгівельної марки «ZTE Blade A7 2020» з сім карткою оператора стільникового зв`язку № НОМЕР_1 , після чого з місця вчинення злочину зник розпорядившись викраденим мобільним телефоном на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на суму 2500 грн.

02 червня 2021 року ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст.ст. 276-278 КПК України, вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, що є тяжким злочином, за який встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.

У заявленому клопотанні слідчий вказує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому діянь підтверджується доказами, які долучені до клопотання.
Щодо заявлених ризиків, слідчий зазначає, що підозрюваний може ухилятися від органу досудового розлідування або суду у зв`язку із тяжкістю покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, підозрюваний може впливати на свідків, зокрема на ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . ОСОБА_12 , яких у подальшому необхідно буде допитати в судовому засіданні, а також те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор та слідчий заявлене клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник щодо заявленого клопотання заперечили та просили застосувати запобіжний захід, що не пов`язаний із позбавленням волі, а саме домашній арешт.
Заслухавши доводи прокурора та слідчого на підтримання заявленого клопотання, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.
Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0000124 від 01.06.2021 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
02.06.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000124 від 01.06.2021.
Про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до неправомірних дій та обґрунтованість його підозри у вчиненні інкримінованого йому діяння свідчать докази долучені до матеріалів клопотання та досліджені в судовому засіданні.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, та здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з наступного.
За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.
З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані органом досудового розслідування, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, а також із самих пояснень ОСОБА_5 в судовому засіданні, згідно яких він визнає вину у вчиненному, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не може вважатись не обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування є на даний час досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Щодо наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, зокрема те, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, слідчий суддя зазначає таке.
Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, є недоведеним, оскільки ОСОБА_5 визнав свою причентність до вчиненого кримінального правопорушення, добровільно з`являвся на виклики слідчого (не переховувався), що слідчий підтвердив в судовому засіданні, добровільно з`явився в суд для розгляду клопотання щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Щодо ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, такий також є недоведеним, оскільки такі свідки вже є допитані в ході досудового розслідування.
Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення існує, однак на переконання слідчого судді запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе запобігти вчиненню підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Окрім цього, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_5 засуджений до покарання у вигляді арешту, вирок набрав законної сили 09 березня 2021 року, призначеного судом покарання підозрюваний не відбув, а тому підлягає направленню для відбування призначеного покарання.
Оцінюючи сукупність встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що саме запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту здатний запобігти вказаному ризику, буде виправданим за вказаних умов, таким, що не порушуватиме принципу пропорційності, та не буде свавільним, відтак, у задоволенні заявленого клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 315, 331, 372,376 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання старшого слідчого Золочівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1. прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2. не залишати місце проживання (реєстрації), а саме АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора.

3. повідомляти слідчого, прокурора, чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5. утримуватись від спілкування із свідками та потерпілими.

6. носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали встановити до 02 серпня 2021 року.

Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на Золочівський РВП ГУ НП у Львівській області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1