Справа № 136/1/21
провадження №1-кп/136/1/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000252 від 04.12.2020, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сальник, Калинівського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта початкова, неодруженого, проживав у цивільному шлюбі, непрацюючого, раніше судимого :

- вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 24.10.2019 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком терміном на 2 роки із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України;

- вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 26.11.2020 за ч.2 ст.185 КК України на підставі ст.71 КК України, до покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі;
- вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 20.01.2021 за ст. 198 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

17.11.2020 у вечірню пору, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи у житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , який на той час винаймався невстановленою особою на ім`я ОСОБА_5 , розпивав спиртні напої разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Після вживання спиртного, ОСОБА_6 сп`янів та вирішив заночувати у знайомого, лігши спати в одній із кімнат будинку на ліжко, при цьому свій мобільний телефон марки «Redmi Note 8Т» залишив на столі.
У подальшому ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, помітивши на столі мобільний телефон ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном для власного збагачення за рахунок чужої власності, умисно шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон бренду «Redmi» виробника «Хіаоmі» серії «Redmi Note 8Т» моделі «M1908C3XG» 4/64 належного ОСОБА_6 , вартість якого становить 2836 грн. 05 коп.
Після чого ОСОБА_3 залишив житловий будинок з викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 2836 грн. 05 коп.
Такі умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду кримінального провадження, до матеріалів кримінального провадження надав заяву, відповідно до якої зазначив, що претензій до обвинуваченого він не має, у вирішенні питання щодо можливої міри покарання поклався на розсуд суду та просив розгляд справи проводити без його участі.
Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Ураховуючи те, що обвинувачений визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, не одружений, перебуває у цивільному шлюбі, на підтвердження наявності у нього дітей доказів не надав, наявності осіб на його утриманні не встановлено, непрацюючого, за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 20.01.2021 за ст. 198 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.
Обставиною, яка пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння пов`язане із ізоляцією обвинуваченого від суспільства у виді позбавлення волі.

При цьому, суд враховує, що кримінальне правопорушення, яке є предметом даного судового провадження, вчинено 17.11.2020, тобто до постановлення вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 20.01.2021, за яким ОСОБА_3 засуджений до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, отож остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України, застосувавши принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

На переконання суду, визначене покарання, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.
Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує в порядку ст. 100, 124 КПК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження не обирався.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 на даний час відбуває покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 20.01.2021.
Суд враховує, що початок строку відбування покарання у вигляді позбавлення волі або виправних робіт, якщо підсудний до винесення вироку не перебував під вартою, обчислюється з моменту приведення вироку до виконання. Однак, якщо підсудний до винесення вироку тримався під вартою, відбуваючи покарання за попереднім вироком суду, у строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, повністю або частково, зараховується строк відбутого покарання, тому початок строку слід рахувати з моменту проголошення даного вироку.
При цьому, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 09.12.2020 було накладено арешт на майно в рамках даного кримінального провадження, питання про яке суд вирішує відповідно до ст..174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 65, 66, 67 КК України, ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 8 (вісім) місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 20.01.2021 більш суворим призначеного за даним вироком у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 8 (вісім) місяців.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 за даним вироком обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто 31.05.2021, зарахувавши у строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 20.01.2021.
Скасувати арешт майна накладений ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 09.12.2020 на мобільний телефон марки «Redmi Note 8Т», власником якого являється ОСОБА_6 , який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Липовецького ВП Немирівського ВП ГУ НП у Вінницькій області.
Речові докази: мобільний телефон «Redmi» виробника «Хіаоmі» серії «Redmi Note 8Т» моделі «M1908C3XG» 4/64, квитанцію та коробку від мобільного телефону, - повернути законному володільцю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 32 коп.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1