Справа № 191/1198/21
Провадження № 1-кп/191/76/21
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання

14 травня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря- ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002284 від 16.09.2019 відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002284 від 16.09.2019 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.291 КПК України, а саме: в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, але обставини скоєння кримінального правопорушення прокурором не конкретизовані, не зазначені всі елементи, які зумовлюють об`єктивну сторону кримінального правопорушення
Крім того, в обвинувальному акті немає фактичного конкретизованого формулювання обвинувачення, а маються відомості про підозру, що підтверджується зібраними доказами. Також, висуваючи обвинувачення ОСОБА_4 у носінні, зберіганні, придбанні, збуті вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, стороною обвинувачення не вказано в обвинувальному акті Закону України та його норм, які ніби то порушив ОСОБА_4 , враховуючи, що Верховної Радою України не приймалося будь-яких законів, що встановлюють порядок поводження з вогнепальною зброєю та боєприпасами. Також в обвинувальному акті невірно вказана адреса місця проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме АДРЕСА_2 , в той час як ОСОБА_4 проживає по АДРЕСА_3 .
Також сторона захисту зазначає, що в доданому до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування всупереч вимогам ч.2 ст.104 КПК України відсутні відомості про доказ, зокрема про невід`ємний додаток до протоколу обшуку запис, здійснений за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим 04.12.2020 незаконного обшуку по АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу у формі ухвали слідчого судді. Вказаний доказ також не був відкритий стороні захисту.
Вважає, що незрозумілість та неконкретність обвинувачення, наявність в обвинувальному акті положень, що суперечать одне одному, тягнуть за собою порушення права на захист та є суттєвими порушеннями при складанні обвинувального акту, оскільки виключають можливість здійснення обвинуваченим свого захисту і можливість прийняття судом законного рішення у справі на підставі такого обвинувального акта.
Розглянувши клопотання захисника, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Підстави для повернення обвинувального акту прокурору визначені в ч.3 ст.314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України визначено обов`язкові вимоги до змісту та форми обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Суд критично оцінює твердження сторони захисту про те, що в обвинувальному акті не зазначені всі елементи складу кримінального правопорушення, а саме відсутнє чітке формулювання обвинувачення щодо скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що суперечить положенням ст.291 КПК України та позбавляє особу належного захист, оскільки п. 5 ч. 2 вказаної статті передбачає, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Тобто викладення фактичних обставин кримінального правопорушення законодавцем віддано на розсуд прокурора.

На підтвердження вказаного слід звернути увагу на те, що статтею 91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, в той же час прокурор, згідно зі ст.36 КПК України, будучи самостійним у своїй процесуальній діяльності, сам звертається до суду з обвинувальним актом і, відповідно, сам визначає обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими.

Відповідно до ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).

Вказані вимоги прокурором дотримані .

Як вбачається зі змісту ст. 291 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування не є складовою частиною обвинувального акту, а є окремим документом, що додається до обвинувального акту.

Між тим згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність вимогам КПК України саме обвинувального акту, а не інших документів, що додаються до нього.

Доводи сторони захисту стосовно не зазначення в якості доказу додатку до протоколу обшуку запису, здійсненого за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів, а також не відкриття його стороні захисту, також не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору з огляду на наступне.

Положеннями ч.12 ст. 290 КПК України передбачено наслідки недотримання вимог вказаної статті, а саме, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Таким чином, наслідком обставин, на які посилається захисник, зокрема невідкриття матеріалів, може бути визнання доказів недопустимими, а не повернення обвинувального акту прокурору, а інші доводи сторони захисту не позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту з дотриманням принципів безсторонності, об`єктивності та неупередженості суду.

Суд вважає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, підсудне Синельниківському міськрайонному суду, підстав для його закриття або зупинення немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, а тому може бути призначений до судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 315-317 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.
Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, на 13-30 год. 03 червня 2021 року в приміщенні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Судовий розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні з викликом сторін кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1