У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про призначення судового розгляду

"03" червня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 17.02.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, працюючого офіційно в Інституті проблем моделювання в енергетиці ім. Г.Є. Пухова НАН України на посаді столяра, перебуваючого в цивільному шлюбі, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

З Дніпровської окружної прокуратури міста Києва до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 17.02.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 309 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор доповів про можливість призначення обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, до судового розгляду, оскільки дотримано норм кримінально-процесуального законодавства та підстав для його повернення прокурору або його закриття не встановлено.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 не заперечували щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Зокрема, прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,оскільки на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що останній, усвідомлюючи тяжкість злочину у вчиненні якого він обвинувачується, може переховуватися від суду, зокрема, перебував у розшуку, може впливати на свідків, а тому, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Захисник ОСОБА_5 заперечив проти обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подав клопотання про зміну останньому даного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби за місцем його проживання, мотивуючи тим, що обвинувачений ОСОБА_3 має міцні соціальні зв`язки, офіційно працює у державній установі, має державні грамоти, має постійне місце реєстрації у м. Києві та місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, його підзахисний переніс операцію, а тому, не має підстав переховуватися від суду. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, вину визнає, щиро кається, а також, не зможе незаконно впливати на свідків та знищити речові докази, зокрема, перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню. Матеріали клопотання прокурора про обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не містять доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а розшук, не можливо розцінювати, як спробу переховування, оскільки останній не був обізнаний про існування постанови про його розшук, не був повідомлений про судові засідання, постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 , тобто, не переховувався та працював офіційно у державних установах.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника та прохав змінити йому даний запобіжний захід на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши, що він ніколи не переховувався і такого наміру не має, постійно проживав у м. Києві та працював у державній установі.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, оглянувши клопотання, вивчивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, суд вважає, що є достатні підстави для призначення його до судового розгляду, оскільки, згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим, відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для його повернення прокурору не встановлено.

Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Крім того, згідно зі ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Так, відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, виключно, у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до положення п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити, з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтвердити існування такого ризику.

Враховуючи, що достатніх та обґрунтованих підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у клопотанні прокурора не зазначено, суд приходить до висновку, що викладені у клопотанні мотиви не можуть служити підставою для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 найбільш суворого запобіжного заходу взяття під варту.

З огляду на вищезазначені обставини, враховуючи поряд з цим, що обвинувачений ОСОБА_3 має постійне місце реєстрації та проживання у м. Києві, офіційно працює у державній установі, раніше не судимий, злочин є нетяжким, суд приходить до висновку, що обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є надмірним запобіжним заходом, який покликаний забезпечити його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

Таким чином, докази та обставини, на які посилається прокурор у судовому засіданні, не дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, а тому, для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні, вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, на підставі викладеного, суд вважає, що прокурором належним чином не доведено підстави необхідності обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

А тому, клопотання прокурора щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає, при цьому, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника ОСОБА_5 та обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який з урахуванням вищезазначених ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого, на даний час забезпечить належну його процесуальну поведінкута виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, одночасно з цим, суд вважає за необхідне, згідно з положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 відповідні обов`язки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 314-316 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 17.02.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, призначити до судового розгляду на 03 червня 2021 року на 16 годину 10 хвилин у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5.

Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово за участю прокурора, захисника та обвинуваченого.

У задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисника задовольнити.

Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, строком на 60 днів до 31 липня 2021 року включно.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти в залі суду негайно.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися з м. Києва без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Копію ухвали для виконання передати органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя