Справа № 405/1910/20
1-кп/405/73/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0000068 у відношенні:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова-Кам`янка Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, на момент вчинення кримінального правопорушення військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , стрільця-помічника гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, в силу ст. 89 КК України судимості не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2018 ОСОБА_5 укладено з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 283 від 10.10.2018 ОСОБА_5 прийнято на військову службу за контрактом, з 10.10.2018 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, призначено на посаду водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення та поставлено на всі види забезпечення, таким чином з того часу останній вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків з військової служби за посадою. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 91 від 01.04.2019 ОСОБА_5 призначено на посаду командира автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення, таким чином з того часу останній вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків з військової служби за посадою.
Проходячи військову службу, ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 17, 49, 216, 221 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 на території України з 18.03.2014 почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
При цьому, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи службу на посаді командира автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «сержант», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, о 08-00 годині 05 вересня 2019 не з`явився вчасно на службу з відпустки, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та продовжував ухилятися від проходження військової служби до 17 вересня 2019, коли самостійно з`явився до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 388 від 20.09.2019 сержанта ОСОБА_5 командира автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення вказаної військової частини понижено у військовому званні на один ступінь і переведено на нижчу посаду за грубе порушення та недбале виконання службових обов`язків під час несення служби, які були визначені його посадою.
Поряд з цим, молодший сержант ОСОБА_5 , на шлях виправлення не став та будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді стрільця-помічника гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, знаючи про те що, він повинен проходити військову службу та маючи реальну можливість для цього, о 08 -00 годині 30 вересня 2019 повторно не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду крім воєнного стану, до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та продовжував ухилятися від проходження військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, до 28 лютого 2020, проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби, коли самостійно з`явився до військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України та заявив про себе і вчинений ним злочин.
Протягом зазначеного періоду нез`явлення на службу ОСОБА_5 органи військового управління про своє місце перебування не повідомляв, органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття до військової частини не мав.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що в обвинувальному акті обставини скоєного ним кримінального правопорушення викладені вірно та він їх не оспорює. Він дійсно, будучи з 10.10.2018 року військовослужбовцем військової служби за контрактом, 05 вересня 2019 року без поважних причин не з`явився на військову службу з відпустки. Лише 17 вересня 2019 року він повернувся до військової частини НОМЕР_1 . Зазначив, що до 17 вересня 2019 року він перебував за місцем свого проживання. Жодних документів дозвільного характеру, які б надавали йому можливість законно перебувати за межами військової частини, командуванням частини йому не видавалися. Також, 30 вересня 2019 року він повторно за відсутності поважної причини та будь-яких дозвільних документів військової частини не з`явився на військову службу. 28 лютого 2020 року, усвідомивши протиправність своїх дій, сам прибув до військової прокуратури та заявив про вчинений ним злочин. Розумів, що вчиняє протиправно. У скоєному щиро розкаявся, обіцяв у майбутньому правопорушень не вчиняти, просив суворо його не карати.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, визнавши недоцільним допит свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні умисних дій, що виразилися в нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем військової служби (крім строкової служби), доведена.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України як умисні дії, що виразилися в нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем військової служби (крім строкової служби).
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України судимості не має, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться, за місцем військової служби характеризується посередньо, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також учасником бойових дій, приймав безпосередню участь в проведенні операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також участь у проведенні операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді мінімального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 407 КК України.
Також суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , який в скоєному щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, брав безпосередню участь у проведенні операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей, можливе без відбуття ним покарання, застосувавши до нього ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів, оскільки останній повністю визнав свою вину та усвідомив протиправність своїх дій, та його поведінка як в ході досудового розслідування, так і в ході судового розгляду свідчить про наявність щирого каяття й намагання спокутувати свою провину.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні відсутній.
Витрати на проведення експертизи в даному кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням на один рік, зобов`язавши його повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_7