Справа № 461/3061/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/440/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 07 травня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 07.05.2020 року частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрано запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту з 22:00 год. до 07:00 год. строком до 07.07.2020 року з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вище вказану ухвалу слідчого судді, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з визначенням застави в розмірі 306 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 643212 гривень.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог прокурор вказує, що слідчий суддя неповно розглянув клопотання слідчого, допустив невідповідність висновків фактичним обставинам справи, зокрема належним чином не врахував тяжкість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, заявлені ризики, зокрема те, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення аналогічного характеру, переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може впливати та координувати дії з іншими підозрюваними, в тому числі невстановленим досудовим розслідуванням, в кримінальному провадженні, впливати на потерпілих, знищити, сховати чи спотворити будь-які речі та документи, які мають істотне значення для встановлення істини.

Таким чином, з огляду на вказане, сторона обвинувачення вважає обраний запобіжний захід ОСОБА_7 у виді домашнього арешту таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та особі підозрюваного.

При апеляційному розгляді прокурор підтримала подану апеляційну скаргу та наведені в ній мотиви, сторона захисту заперечила апеляційну скаргу і наведені в ній мотиви та вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, оскаржувану ухвалу слідчого судді, доводи апеляційних скарги сторони захисту та обвинувачення, пояснення сторін обвинувачення та захисту, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше п`яти років.

ОСОБА_7 , 05.05.2020 року оголошено підозру у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Санкцією зазначеної статті кримінального закону, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, тобто ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим докази доводять обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, і таке стверджується доказами, що долучені до клопотання слідчого та слідчим суддею зроблено правильний висновок про її обґрунтованість.
Суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки слідчого судді про те, що застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та заявлені ризики в кримінальному провадженні фактично обґрунтовуються лише тяжкістю пред`явленої підозри.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є співмірним можливим ризикам, які заявляє сторона обвинувачення, відповідає особі ОСОБА_7 та тяжкості пред`явленої йому підозри. Разом з тим, стороною обвинувачення не доведено того, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти можливим ризикам.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді судом апеляційної інстанції не встановлено.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 07 травня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: