УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.08.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000435 від 03.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України
ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, 03.08.2021 року до ЧЧ ВП №4 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом того, що в період часу з 23:00 02.08.2021 по 02:00 години 03.08.2021 року, малознайома особа на ім`я ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки «Apple iPhone 6S», в корпусі білого кольору мобільний телефон марки «Apple iPhone 7 plus», в корпусі чорного кольору, «Apple iPhone 7 plus», в корпусі сірого кольору, мобільний телефон марки «Apple iPhone 12 PRO MAX» в корпусі синього кольору та грошові кошти. Сума майнової шкоди завданої ОСОБА_4 встановлюється. (ЖЄО 13155)

В ході виїзду групи СОГ ВП №4 ОРУП №1 в м. Одесі старшим дізнавачем сектору дізнання відділу поліції №4 Одеського РУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 в порядку ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення дізнавач, провів огляд місцевості, речей та документів, за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 170-а, а саме у коридорному приміщенні на 1-му поверсі ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Apple iPhone 7 plus», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Apple iPhone 12 PRO MAX», ІМЕІ: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Apple iPhone 7 plus», в корпусі сірого кольору.

04.08.2021 року старшим дізнавачем сектору дізнання відділу поліції №4 Одеського РУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 винесено постанову про визнання вищезазначеного майна речовими доказами, так як вказане майно відповідає критеріям зазначеним в ст. 98 КПК України, а саме вказане майно, речі та документи є об`єктом кримінально протиправних дійта набуте кримінально протиправним шляхом або знаряддя скоєння кримінального правопорушення, зберігає на собі інформацію що має важливе доказове значення (в разі проведення авто технічної експертизи, можливо встановити власника транспортного засобу), містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином на вищезазначене майно виникла необхідність накласти арешт, підставою якого є те що існують безспірні підстави та підозри що воно є доказом злочину, було об`єктом кримінально протиправних дійта набуте кримінально протиправним шляхом, зберігає на собі інформацію що має важливе доказове значення, містить відомості які можуть бути використані як докази факту та обставин що встановлюються під час кримінального провадження.

До суду надійшла заява про розгляд клопотання у відсутність прокурора.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, та доведено матеріалами клопотання, що вищезазначене майно належить потерпілому ОСОБА_4 , тобто особі, яка є потерпілим у кримінальному провадженні, та саме за його зверненням було розпочате досудове розслідування, тому з урахуванням норм національного законодавства та практики ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення у клопотанні не доведено необхідність в накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, у зв`язку із чим клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000435 від 03.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України відмовити.

Зобов`язати потерпілого ОСОБА_4 на першу вимогу дізнавача надати мобільний телефон марки «Apple iPhone 7 plus», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Apple iPhone 12 PRO MAX», ІМЕІ: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Apple iPhone 7 plus», в корпусі сірого кольору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1