Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/577/20
Провадження № 1-кп/758/269/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2021 року Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Павленко О.О.,

при секретарі Трофимчука О.І.,

за участю прокурора Яковицького М.В.,

захисника Чевгуза В.С.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001060, внесеного до ЄРДР 12.03.2017 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, громадянина України, українця, маючого незакінчену вищу освіту, проживаючого у фактичному шлюбі, маючого на утриманні двох дітей 2008 та 2015 року народження, працюючого на посаді директора ТОВ «Смородинка Груп», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 15.10.1999 року вироком Одеського окружного суду за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 144, ч. 2 ст. 145, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 118, ч. 4 ст. 117 КК України 1960 року до 10 років позбавлення волі,

обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У відповідності до обвинувального Акту від 16.01.2020 року, 12.03.2017 року, близько 19 години 50 хвилин, ОСОБА_1 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, перебуваючи за адресою: м. Київ, пров. Патона, 1 помітили раніше незнайому ОСОБА_2 , яка рухалась по провулку Патона у місті Києві, тримаючи у руках дві сумки. В цей момент у ОСОБА_1 та особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження виник злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою повторного, відкритого викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_1 , підійшовши до ОСОБА_2 , двома руками затиснув їй рота і притиснув руки до тулуба, після чого остання почала чинити опір. В цей час, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, намагалась вирвати з рук ОСОБА_2 сумки. Долаючи опір ОСОБА_2 , ОСОБА_1 повалив ОСОБА_2 на землю, тим самим застосувавши до потерпілої насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я в момент заподіяння.

Після цього, ОСОБА_1 вхопив сумку золотистого кольору, а особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, вхопила другу сумку золотистого кольору. Таким чином останні намагались заволодіти комплектом сумок, вартістю 350 грн., в середині яких знаходились: парасолька, вартістю 100 гривень, мобільний телефон «Samsung Duos GT-C5212i» вартістю 300 гривень, мобільний телефон марки «Samsung Duos GT-C3322i» вартістю 450 гривень та грошові кошти в сумі 200 гривень, після чого ОСОБА_1 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження почали втікати з місця вчинення злочину, однак свої злочинні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, так як ОСОБА_1 був затриманий чоловіком, та в подальшому переданий працівникам поліції.

Такі дії, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, як вчинення закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

15.06.2021 року між прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва Яковицьким М.В. та обвинуваченим ОСОБА_1 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва Яковицький М.В. та обвинувачений ОСОБА_1 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро покаявся і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні, співпрацювати з правоохоронними органами у викритті та виявленні кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами, виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень, сторони узгодили між собою міру покарання обвинуваченому ОСОБА_1 на затвердження її судом за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Крім цього, в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_1 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, який згідно ст. 12 КК України (в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011), є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1-3 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва Яковицьким М.В. та обвинуваченим ОСОБА_1 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід відсутні.

Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_1 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 15 червня 2021 року про визнання винуватості між прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва Яковицьким М.В. та обвинуваченим ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначити узгоджене сторонами покарання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід відсутній.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту набрання вироку законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 12.03.2017 року по 14.03.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У відповідності до вимог ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 1288 грн. 21 коп.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази: одну сережку в металевому корпусі, оздоблену намистами червоного кольору - залишити потерпілій ОСОБА_2 , як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя О.О.Павленко