Провадження № 1-кп/643/849/21>
Справа № 643/1185/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005276 від 24 грудня 2020 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньо-технічною освітою, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, без офіційної реєстрації, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:
30 березня 2017 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі;
14 травня 2018 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року змінено вирок та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі та ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року) зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30 листопада 2017 року по 26 лютого 2019 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2020 року, приблизно о 22:30 год., раніше знайомі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у парку «Перемога», розташованого за адресою: м. Харків, проспект Тракторобудівників, 55, побачивши раніше їм незнайомого ОСОБА_8 , який йшов по алеї та слухав музику на своєму мобільному телефоні за допомогою навушників, діючи за раптово виниклим злочинним умислом спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вступили між собою у злочинну змову та розподілили злочинні ролі.
Надалі, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , діючи згідно з розробленим злочинним планом, виконуючи відведену їм злочинну роль, усвідомлюючи суспільно небезпечний харктер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, побачивши, що ОСОБА_8 тримає в руках мобільний телефон, прослідували за ним та зупинили його під приводом попросити цигарки.
Після цього, ОСОБА_4 кулаком правої руки наніс потерпілому один удар в обличчя в область верхньої губи, а кулаком лівої руки один удар в потиличну частину голови, від яких ОСОБА_8 втратив рівновагу та впав на землю, а ОСОБА_4 став обшукувати кишені його верхнього одягу з метою виявлення майна. В цей час ОСОБА_6 , виконуючи відведену йому злочинну роль, підійшов до потерпілого і правою ногою наніс ОСОБА_8 один удар в обличчя, чим завдав йому фізичний біль та тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_8 мали місце забійна рана та синці на обличчі та відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Далі, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що опір потерпілого до супротиву подавлений, відкрито викрали мобільний телефон «Samsung Galaxy A41» вартістю 6104,00 грн. (з сім-картою мобільного оператора «Vodafone», яка не представляє матеріальної цінності), який підняв з землі ОСОБА_6 поруч біля потерпілого.
Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 , згідно висновку товарознавчої експертизи № 3 від 14 січня 2021 року, матеріальну шкоду на суму 6104,00 грн.
Відтак, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнали у повному обсязі при обставинах, викладених в обвинувальному акті, пояснили, що суть обвинувачення їм зрозуміла, та вони визнають себе винними і бажають давати показання.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив обставини вчиненням ним грабежу 23 грудня 2020 року: так, після розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_6 , вони йшли по парку «Перемога» та побачили потерпілого, у якого ОСОБА_4 , підійшовши попросив цигарку та, після отримання відмови, вдарив його по обличчю та потилиці, після чого потерпілий впав на землю, а він почав обшукувати кишені останнього. В цей час ОСОБА_6 вдарив ногою потерпілого та в подальшому знайшов його телефон, який знаходився в декількох метрах від місця, де лежав потерпілий. Після цього вони пішли до його знайомого аби реалізувати телефон, проте були затримані поліцейськими. У вчиненому щиро кається. Просить його суворо не карати та застосувати ст. 75 КК Украрїни.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив обставини вчиненням ним грабежу 23 грудня 2020 року: так, після розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_9 , вони йшли по парку «Перемога» та побачили потерпілого, у якого ОСОБА_4 , підійшовши попросив цигарку та, після отримання відмови, вдарив його по обличчю та потилиці, після чого потерпілий впав на землю, а ОСОБА_4 почав обшукувати кишені останнього. В цей час ОСОБА_6 вдарив ногою потерпілого та в подальшому знайшов його телефон, який знаходився в декількох метрах від місця, де лежав потерпілий. Після цього вони пішли до знайомого ОСОБА_4 аби реалізувати телефон, проте були затримані поліцейськими. У вчиненому щиро кається. Просить його суворо не карати та застосувати ст. 75 КК Украрїни.
Вина ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, також повністю підтвердилась під час судового розгляду наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:
показаннями потерпілого ОСОБА_8 , допитаного у судовому засіданні, який пояснив, що 23 грудня 2020 року приблизно о 22:10 год. він, повертаючись з роботи додому, проходив через парк «Перемога», слухаючи музику з мобільного телефону через навушники. Йдучи по стежці, до нього підійшли двоє, раніше йому невідомих, хлопців, як в подальшому він дізнався, що це ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , один з них попросив цигарку, на що він відповів відмовою, оскільки не палить цигарок. Цей же хлопець сказав йому «давай, що є» та наніс удар кулаком правої руки в обличчя та одразу другий удар кулаком лівої руки в потилицю, від чого потерпілий впав. Також він сказав, що він нібито боксер і щоб потерпілий не чинив опір. Після цього, інший хлопець наніс один удар ногою по обличчю. Далі, один з них обшукував кишені його куртки та після цього вони підібрали його телефон із землі та пішли в сторону Салтівського шосе. Дії обвинувачених засудив та підтримав позицію прокурора щодо міри покарання обвинуваченим, у вигляді п`яти років позбавлення волі кожному, без застосування ст. 75 КК України;
показаннями свідка ОСОБА_10 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив, що він 23 грудня 2020 року, заступивши на службу, під час патрулювання району, отримав повідомлення про пограбування та орієнтування про можливих правопорушників, яке сталося у парку «Перемога». На вулиці Амосова у м. Харків він у складі екіпажу побачив двох чоловіків, схожих за орієнтуванням, та, після їх зупинки, було встановлено, що це ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які повідомили, що саме вони викрали телефон у парку «Перемога»;
показаннями свідка ОСОБА_11 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив, що будучи поліцейським у складі екіпажу, здійснював патрулювання району, отримавши повідомлення про пограбування та орієнтування про можливих правопорушників, яке сталося у парку «Перемога», побачили на вулиці Амосова у м. Харкові двох чоловіків, схожих за орієнтуванням, та, після їх зупинки, було встановлено, що це ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які повідомили, що саме вони викрали телефон у парку «Перемога».
Наведені вище показання потерпілого ОСОБА_8 та свідків, надані ними у судовому засіданні, є логічними та послідовними (підстав для обмови обвинувачених з їх боку судом не встановлено), узгоджуються між собою і підтверджуються іншими дослідженими у судовому засіданні доказами:
протоколом огляду місця події з фототаблицею від 23 грудня 2020 року, в ході якого біля будинку № 17 по вул. Амосова у м. Харкові знаходилися двоє чоловіків, які представилися як ОСОБА_6 та ОСОБА_12 та, в присутності понятих ОСОБА_12 добровільно дістав з лівої кишені куртки мобільний телефон «Samsung Galaxy A41» в корпусі чорного кольору у силіконовому чохлі;
фактичними даними, викладеними в протоколі пред`явлення особи для впізнання з фототаблицею від 24 грудня 2020 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав під № 3 ( ОСОБА_6 ) чоловіка, який в групі з невідомим йому чоловіком нанесли йому тілесні ушкодження та заволоділи його телефоном;
фактичними даними, викладеними в протоколі пред`явлення особи для впізнання з фототаблицею від 24 грудня 2020 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав під № 1 ( ОСОБА_4 ) чоловіка, який разом із ОСОБА_6 із застосуванням фізичної сили заволоділи його телефоном;
фактичними даними, викладеними в протоколі огляду речей з фототаблицею від 24 грудня 2020 року мобільного телефону «Samsung Galaxy A41» в корпусі чорного кольору, без зарядного пристрою та мережевого кабелю, в силіконовому чохлі, без пошкоджень, імей: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;
речовим доказом мобільним телефоном «Samsung Galaxy A41», імей: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 ;
висновком експерта за результатами товарознавчої експертизи № 3 від 14 січня 2021 року, згідно якого вартість викраденого майна станом на момент скоєння злочину складала 6104,00 грн.;
висновком експерта № 09/09-С/2020 від 25 грудня 2020 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_8 мали місце: забійна рана та синці на обличчі, які утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, садна на обличчі, які утворилися від дії тупих твердих предметів за механізмом тертя-ковзання та могли бути отримані в строк за 1-2 дні до проведення експертизи. По ступеню тяжкості ці пошкодження викликали незначні скороминущі наслідки, тривалість котрих не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2 «б», п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року;
даними, зафіксованими у протоколі проведення слідчого експерименту від 24 грудня 2020 року з фототаблицею до нього, під час якого потерпілий ОСОБА_8 розповів про обставини відкритого заволодіння 23 грудня 2020 року його мобільним телефоном із застосуванням насильства, показавши механізм спричинення йому тілесних ушкоджень;
висновком експерта № 09/84-С/2020 від 15 січня 2020 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_8 мали місце: забійна рана та синці на обличчі, які утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, садна на обличчі, які утворилися від дії тупих твердих предметів за механізмом тертя-ковзання та могли бути отримані в строк за 1-2 дні до проведення експертизи 25 грудня 2020 року. Показання ОСОБА_8 , на які він посилається під час проведення слідчого експерименту в цілому відповідають об`єктивним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати із співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (§ 86 рішення ЄСПЛ від 11 липня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», § 53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20 вересня 2012 року).
Вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадженнята оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, доходить висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості:
ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб;
ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.
Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти Росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Відповідно до ст. 12 КК України вчинене обвинуваченими кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.
Дослідженням даних про обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Дослідженням даних про обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, без офіційної реєстрації місця проживання, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Враховуючи викладене, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд при визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, обставину, що пом`якшує покарання, обставину, що обтяжує покарання, особу обвинуваченого, характер і спосіб вчинення злочину нанесення ударів у життєво важливий орган (голову) та, не вбачає підстав для призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України та вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, що відповідатиме вимогам ст. 50, 65 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, обставину, що пом`якшує покарання, обставину, що обтяжує покарання, особу обвинуваченого, та вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, що відповідатиме вимогам ст. 50, 65 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону. Враховуючи ту обставину, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, суд доходить висновку про неможливість застосування до нього ст. 75 КК України.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2020 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на останнього певних обов`язків.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова 24 грудня 2020 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк тримання під вартою ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 12:50 24 грудня 2020 року.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання, який рахується з 24 грудня 2020 року, виходячи із співвідношення, згідно якого одному дню тримання під вартою (попереднього ув`язнення) відповідає один день позбавлення волі.
Запобіжний захід, раніше застосований до обвинуваченого ОСОБА_9 , у вигляді цілодобового домашнього арешту, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.
Запобіжний захід, раніше застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати, пов`язані із залученням експертів по кримінальному провадженню відсутні.
Майнова шкода потерпілому ОСОБА_8 відшкодована шляхом повернення викраденого майна.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Керуючись ст. 2, 7, 368 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обчислювати з моменту його фактичного затримання 24 грудня 2020 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання строк тримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою (строк попереднього ув`язнення), виходячи із співвідношення, згідно якого одному дню тримання під вартою (попереднього ув`язнення) відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбуття призначеного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання рахувати з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього певних обов`язків, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Речовий доказ: мобільний телефон «Samsung Galaxy A41», імей: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_8 вважати повернутим власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1