Провадження № 1-кп/344/502/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , українки, України, із вищою освітою, одруженої, працюючої в КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради», раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 10.07.2020 приблизно о 15 годині 30 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась по вул.Тролейбусна у напрямку перехрестя вул.Галицька Пасічна Тролейбусна, зі сторони вул.Хіміків у м.Івано-Франківську.

В той час нерегульованим пішохідним переходом, який розташований поруч із будинком №112Д по вул.Галицька та позначений інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» Правил дорожнього руху України, проїзну частину дороги перетинала пішохід ОСОБА_6 , у напрямку справа наліво, відносно напрямку руху автомобіля марки «Mitsubishi Lancer».

У відповідності до вимог п.4.16"а" Правил дорожнього руху України, пішохід ОСОБА_6 під час переходу проїзної частини позначеної нерегульованим пішохідним переходом, мала перевагу у русі.

Водій ОСОБА_4 , рухаючись по вул.Галицька, в м.Івано-Франківську та маючи технічну можливість завчасно виявити пішохода, проявила неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, своєчасно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не надала перевагу у русі пішоходу, внаслідок чого вчинила наїзд на ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину нерегульованим пішохідним переходом.

При цьому водій ОСОБА_4 , порушила вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п.2.3.б) який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;

п.4.16.а) в якому зазначено, що пішоходи мають право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора;

п.12.1., в якому зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.12.3., який зобов`язує водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди;

п.18.1., де зазначено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У результаті порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми тазу з переломами обох лонних кісток, закритих переломів бокових мас крижової кістки, закритого перелому поперекового відростка 4-го поперекового хребця, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №453 від 13.08.2020 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя у момент спричинення.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненому правопорушенні визнала повністю, ствердила усе вищенаведене відповідно до викладеного та заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням із потерпілою, оскільки вона вперше вчинила нетяжкий злочин з необережності, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, помирилась із потерпілою ОСОБА_6 , добровільно відшкодувала усі завдані збитки.

Представник потерпілої ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що завдану шкоду потерпілій відшкодовано в повному обсязі, претензій будь-якого характеру до обвинуваченої вона не має, із обвинуваченою вони примирились, також просив задоволити дане клопотання, та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілою та відповідним закриттям кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дане клопотання не суперечить вимогам закону, а тому підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, відповідно до ч.2 ст.284 та ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє особу від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Суд, оцінивши всі докази в сукупності, визнає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України доведена повністю, так як вона ґрунтується на зазначених вище обставинах кримінального правопорушення і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

Кваліфікація діянь ОСОБА_4 за ч.1 ст.286 КК України є вірною оскільки вона вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягується вперше, злочин, у вчиненні якого вона обвинувачується, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, вчинений із необережності, свою вину у вчиненому обвинувачена визнала повністю, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, повністю відшкодувала заподіяні збитки та примирилася із потерпілою, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружена, працює.

За наведених обставин, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягається вперше, обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, примирилася із потерпілою ОСОБА_6 , повністю відшкодувала заподіяну їй шкоду, суд вважає, що обвинувачена може бути звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного із потерпілим, а кримінальне провадження відносно неї підлягає закриттю.

Також, відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Можливості розгляду цивільного позову при вирішенні питання щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності чинний КПК України не передбачає. Окрім того, відповідно за заяви потерпілої ОСОБА_6 та її представника заподіяну шкоду потерпілій відшкодовано в повному обсязі, претензій до обвинуваченої вона не має, а тому цивільний позов потерпілої слід залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз слід покласти на обвинувачену.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.44, 46 КК України, ст.ст.284-286, 288, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням винної з потерпілою, кримінальне провадження щодо неї закрити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 - залишити без розгляду.

Речові докази:

- DVD-R диск, який знаходиться в паперовому конверті білого кольору залишити при матеріалах кримінального провадження в Окружній прокуратурі міста Івано-Франківська;

- автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути за належністю власнику ОСОБА_4 .

Арешт накладений на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 14 липня 2020 року скасувати.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 1307 (одну тисячу триста сім) гривень 60 копійок.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 16 березня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1