Справа № 497/345/2021
Провадження № 1-кс/497/107/2021
УХВАЛА

11.03.2021 року Болградський районний суд Одеської області в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

09.03.2021 року слідчий СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням, погодженим із прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000076 від 05.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
З клопотання вбачається, щобіля 19 години 05 березня 2021 року, на відрізку автомобільної дороги «Т1608» в напрямку з півдня м. Болград Одеської області на північ с. Залізничне Болградського району Одеської області сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21099», зеленого кольору, р/н « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та гужової повозки під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В наслідок зазначеної ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини лівої голені.

При виїзді на місце ДТП, у період з 20:15 години по 22:15 годину 05 березня 2021 року, проведено огляд місця події, за наслідками якої вилучено:

-автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21099», зеленого кольору, р/н « НОМЕР_1 », належний ОСОБА_5 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , видане ТСЦ 5151 на ім`я ОСОБА_5 ;

-гужову повозку належну, ОСОБА_6 .

Вилучене майно для забезпечення зберігання, направлено до штраф майданчику за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того 05 березня 2021 року, відповідно до постанови прокурора про відібрання біологічних зразків для експертизи по кримінальному провадженню № 0000076, в період з 21:15 години по 21:25 годину, у ОСОБА_5 відібрані зразки крови, що поміщені до двох скляних колб, та в період з 21:30 години по 21:45 годину, у ОСОБА_6 відібрані зразки крови, що поміщені до двох скляних колб.

У зв`язку з тим, що вилучене майно є знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, зберігає на собі його сліди, має вагоме значення для розкриття кримінального правопорушення і виявлення винних осіб, тому в поряду ст. 98 КПК України вилучене майно визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000076, тому слідчий просить накласти арешт на це майно.

Слідчий СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в який просить розглянути клопотання у її відсутності, зазначила, що в клопотанні викладені всі обставини по справі, також просила долучити до матеріалів справи заяви ОСОБА_6 та протокол допиту свідка ОСОБА_6 .
Інші учасники справи були повідомлені про час, дату та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд клопотання без їх участі.
Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов висновку щодо відмови у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.
Згідно з положенням КПК України під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження - ст.131 ч.2 п.7 КПК України.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
При цьому слідчий суддя враховує, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.

Підстави тимчасового вилучення майна визначені положеннями ст.167 КПК України, а саме:
1. Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
2. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину ...
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження...
Арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів; - спеціальної конфіскації; - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Тож системний аналіз положень ст.ст.167, 170, 172, 174 КПК України дає підстави вважати, що арешт може бути накладений не тільки на майно у вигляді речей підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану ними шкоду, але й інших осіб, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Речовими доказами згідно із ст. 98 КПК України є предмети, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або були об`єктом злочинних дій, гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, і всі інші предмети, які можуть бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних або для спростування обвинувачення чи пом`якшення відповідальності.
Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Як встановлено судом вищезазначене клопотання заявлене в рамках кримінального провадження за № 0000076 від 05.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
Так, до чергової частини Болградського РВП 18.10.2019 року надійшло повідомлення від диспетчера швидкої допомоги про те, що 05.03.2021 року, біля 20:00 години, на відрізку автомобільної дороги в напрямку з м.Болград до с.Залізничне Болградського району сталася ДТП за участю автомобіля ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , та гужової повозки під керуванням ОСОБА_6 в наслідок якої громадянин ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини лівої голені ( ЄО 794 від 05.03.2021 року).
Працівниками поліції оглянуто місце події та під час цієї слідчої дії вилучено автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21099», зеленого кольору, р/н « НОМЕР_1 », належний ОСОБА_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , видане ТСЦ 5151 на ім`я ОСОБА_5 ; гужову повозку належну, ОСОБА_6 . Окрім цього в медичному закладі відібрано зразки крові ОСОБА_5 та ОСОБА_6 для проведення експертизи на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Все перелічене майно постановою слідчого СВ ОСОБА_3 від 05 березня 2021 року визнано речовими доказами (а.с.17).

Але, 06.03.2021 року старшим слідчим ОСОБА_7 було допитано ОСОБА_6 в якості свідка, та під час допиту було з`ясовано, що 05.03.2021 року ОСОБА_6 біля 17:00 години поїхав зі своєю дружиною ОСОБА_8 за дровами та коли вантажив дрова у повозку, оступився та підвернув ліву ногу, після чого відчув біль нижче коліна. ОСОБА_6 пояснив, що травму він отримав саме в той момент, а ні під час дорожньо-транспортної пригоди.

Також, ОСОБА_6 надав заяву в якій посилається на вищезазначені факти, проходити медичну експертизу відмовився, ніяких претензій не має.

Відповідно до ч.1 ст. 286 КК України кримінальна відповідальність настає за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Об`єктивна сторона данного злочину включає такі обов`язкові ознаки:1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Тобто як вбачається з показів ОСОБА_6 тілесні ушкодження він отримав не під час ДТП, інших доказів наявності наслідків ДТП у вигляді тілесних ушкоджень не має, а в даному випадку це є однією зі складових даного злочину, тому на момент розгляду даного клопотання слідчим не доведено сам факт вчинення злочину.

Відповідно до ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод від 20 березня 1952 року передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Конституція України в ст. 41 зазначає, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Оцінивши обставини визначені ст.ст. 132,170,171 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого є необґрунтованим і не підлягає задоволенню та вважає необхідним відмовити у його задоволенні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132,170-173,395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1