Дата документу 22.03.2021 Справа № 554/2422/21
Провадження № 1-кс/554/5160/2021
УХВАЛА
іменем України
22 березня 2021 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у нерозгляді клопотання про залучення в якості потерпілого від 14 березня 2021 року, зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000151 від 26 січня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В :
18 березня 2021 року до Октябрського районного суду м.Полтави надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ст.303 КПК України, в якій він просить витребувати з ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві матеріали кримінального провадження №0000151 від 26 січня 2021 року за ч.1 ст.364 КК України та надати можливість ознайомитися із матеріалами кримінального провадження; визнати бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві незаконною та зобов`язати його вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого ОСОБА_3 в розумні строки.

В обґрунтування скарги посилається на ті обставини, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000151 від 26 січня 2021 року за ч.1 ст.364 КК України.

14 березня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві із заявою (клопотанням) про залучення його до кримінального провадження як потерпілого та вручення пам`ятки про права і обов`язки потерпілого.

Однак дана заява взагалі не була розглянута слідчим та станом на 17 березня 2021 року не надано відповіді ОСОБА_3 в строк, визначений ст.220 КПК України, чим порушив процесуальні права учасника в кримінальному провадженні. З цих підстав звернувся за судовим захистом.

Заявник та представник заявника у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду скарги повідомлені завчасно та належним чином. На адресу суду надали письмові заяви про розгляд скарги без їх участі, скаргу підтримали та просили задовольнити.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин, ураховуючи процесуальні строки розгляду та наявність волевиявлення заявника про розгляд без участі, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності учасників.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Вивчивши суть скарги, дослідивши долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як вбачається з наявних матеріалів скарги провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000151 від 26 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Установлено, що 14 березня 2021 року ОСОБА_3 звернувся на адресу слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, з заявою, в порядку ч.2 ст.55, ст.220 КПК України, в якому просив залучити його до кримінального провадження №0000151 від 26.01.2021 року за ч.1 ст.364 КК України як потерпілого, якому заподіяно майнову та моральну шкоду, невідкладно вручити пам`ятку про права і обов`язки потерпілого, розглянути дану заяву та надати вмотивовану відповідь у термін, передбачений КПК України.

У поданій скарзі стверджує, що станом на час звернення до суду жодної відповіді чи процесуального рішення на своє звернення ОСОБА_3 не отримав, у зв`язку з цим вважає, що слідчим допущено бездіяльність щодо нерозгляду поданої заяви та невиконання вимог КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Крім того, відповідно до вимог ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Як слідує зі змісту вимог заяви від 14 березня 2021 року, ОСОБА_3 фактично просив слідчого залучити його до кримінального провадження як потерпілого, видати відповідну пам`ятку про процесуальні права та обов`язки. При цьому посилався на ч.2 ст.55 та ст.220 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку вирішення зазначених питань підлягає розгляду саме за правилами ст.220 КПК України, з урахуванням положень ст.55 та ч.ч.3, 5 ст.110 КПК України.

В силу положень кримінального процесуального законодавства на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій, рішень.

Однак, виходячи з наявних матеріалів скарги, слідчим не дотримано зазначених вимог кримінального процесуального закону, оскільки відомості про результати розгляду заяви, а також дані про отримання заявником повідомлення за результатами розгляду чи процесуального рішення від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, відсутні, а тому доводи скарги в цій частині є законними і такими, що заслуговують на увагу.

Отже, оскільки на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000151 року триває, водночас ОСОБА_3 вважає, що під час досудового розслідування порушуються його права та законні інтереси, і такі доводи не були спростовані, а тому слідчий суддя вважає, що останній не може бути позбавлений права на судовий захист, а також належний розгляд його звернень органом досудового розслідування у порядку, встановленому КПК України, із наданням вмотивованого процесуального рішення з порушених питань за результатами такого розгляду.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає обґрунтованими вимоги поданої скарги про те, що органом досудового розслідування заяву ОСОБА_3 від 14 березня 2021 року не було розглянуто в порядку та строки відповідно до вимог ст.220 КПК України. Тоді як з представлених суду матеріалів слідує, що таке клопотання заявника на даний час є не вирішеним, доказів протилежного суду не надано, у зв`язку з чим порушені процесуальні права підлягають захисту.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000151, усунути порушене право заявника та розглянути зазначену заяву ОСОБА_3 від 14 березня 2021 року в порядку та строки, визначені правилами ст.220 КПК України.

Щодо вимоги скарги про зобов`язання слідчого вручити ОСОБА_3 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні, тобто фактичної констатації слідчим суддею такого статусу, слідчий суддя зазначає про таке.

До повноважень слідчого судді не входить вирішення питання про визнання особи потерпілим та вручення відповідної пам`ятки про права і обов`язки, з`ясування питань заподіяння особі певної шкоди, її розміру та перевірки всіх обставин кримінального провадження, оцінка в цій частині будь-яких доказів на даній стадії кримінального провадження. Більше того, вказані вимоги не ґрунтуються на законі, оскільки питання визнання заявника потерпілим відноситься до дискреційних повноважень слідчого, прокурора відповідно до вимог закону. У свою чергу, слідчий суддя не може підміняти і приймати рішення, котрі віднесені до компетенції органу досудового розслідування, слідчого, який є самостійним у прийнятті таких рішень відповідно до положень ст.40 КПК України.

Протилежне суперечило би принципу диспозитивності, згідно з яким слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України). Слідчий суддя, суд не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, зокрема функцію здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень, яке здійснюється слідчим.

Також вимоги скарги щодо надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження №0000151 від 26 січня 2021 року за ухвалою слідчого судді задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними, оскільки учасник кримінального провадження, наділений відповідним обсягом прав, не позбавлений можливості самостійно реалізувати таке право та ініціювати питання в порядку, передбаченому ст.221 КПК України. Однак відповідного підтвердження суду надано не було.

Інші вимоги скарги, зокрема, щодо визнання бездіяльності слідчого незаконною задоволенню не підлягають, оскільки є безпідставними, та їх вирішення слідчим суддею не передбачено вимогами КПК України.

Крім того, вимоги п.3 ч.2 ст.307 КПК України застосовуються слідчим лише у випадку зобов`язання слідчого, дізнавача чи прокурора вчинити дію, яку він зобов`язаний вчинити.

Відповідно до принципу диспозитивності слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України).

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.2, 24, 220, 303, 307, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження №0000151 від 26 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, розглянути заяву ОСОБА_3 про залучення до кримінального провадження як потерпілого, яка подана 14 березня 2021 року, в порядку та строки, передбачені ст.220 КПК України, та про результати розгляду повідомити заявника.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1