Провадження №1-кп/523/911/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2021 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника Міністерства оборони України ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , у присутності обвинуваченого, розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №0000117 від 19.02.2020р. за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.191 ч.5, 366 ч.1 КК України (в редакції чинній до 1.07.2020р.), -

Встановив:

16.12.2020 року в порядку ст.291 КПК України зі Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону України до Суворовського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з долученими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_7 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.191 ч.5, 366 ч.1 КК України.

У ході підготовчого провадження захисником ОСОБА_6 було заявлене та надане письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, мотивуючи тим, що обвинувальний акт складений з порушенням вимог ст.291 КПК України, оскільки не містить належний виклад фактичних обставин інкримінованого підзахисному кримінального правопорушення за ст.191 ч.5 КК України, лише в тезисній формі викладені події, при цьому не зазначений час, лише період з червня по листопад 2018 року, не визначено в який спосіб обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яким чином заволодів грошовими коштами, чи отримав їх готівкою, чи перевів на власні банківські рахунки, чи привласнив іншим якимось чином, чи це рахунок юридичних осіб, також не вказано яким чином ОСОБА_7 використав привласнені кошти та якими доказами підтверджується факт того, що частину грошей витратив на виконання робіт передбачених договором підряду, а частину витратив на власні потреби, крім цього стороною обвинувачення в обвинувальному акті не викладено, які саме роботи, передбачені договором підряду №97/18 не були виконані ОСОБА_7 , не зазначені будівельні матеріали, які не були використані, їх вартість, як і вартість робіт, тобто обвинувачення є неконкретизованим, не належним чином сформульованим, що позбавляє сторону захисту здійснювати відповідний захист, підготувати докази, побудувати лінію захисту, від якого саме обвинувачення необхідно ОСОБА_7 захищатися, що у сукупності унеможливлює призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Водночас звертаючи увагу суду, що в формулюванні обвинувачення за ст.366 ч.1 КК України також не вказані докази, якими підтверджуються викладені обставини, обвинувальний акт не містить часу внесення не достовірних відомостей, коли ОСОБА_7 надав документи, залишається не зрозумілим яким чином інженер з технічного нагляду за будівництвом здійснював такий нагляд, яким чином перевірив обсяг та вартість фактично виконаних робіт і використаних матеріалів, чому ним був підписаний акт приймання виконання будівельних робіт, якщо їх фактичний обсяг був меншим, чим вказаний в акті. Також акцентуючи, що прокурором не було виконано вимоги глави 25 КПК України щодо кримінального проступку та на досудовому слідстві не було вирішене питання про об`єднання в одне кримінальне провадження проваджень щодо злочину та щодо проступку, оскільки відповідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VIII від 2.11.2018р., який набрав чинності 1.07.2020р., та ст.12 ч.2 КК України діючого законодавства кримінальне правопорушення за ст.366 ч.1 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 відноситься до категорії кримінальних проступків, що дає підстави для повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків для виконання вимог діючого законодавства.

З`ясувавши думку учасників процесу - обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав клопотання своїх захисників;

- прокурора ОСОБА_8 , який в спростування аргументів сторони захисту зазначив, що клопотання захисту є необґрунтованим, так як в обвинуваченні вказана кваліфікація, час, місце скоєння кримінальних правопорушень, чітко вказані номери рахунків, яку суму було витрачено, яку привласнив, встановлених під час досудового розслідування, тобто викладений в обвинувальному акті зміст відповідає вимогам чинного законодавства; щодо посилання захисника на не виконання вимог 25 глави КПК України, висловив позицію, що ст.217 КПК України дозволяє слідчому матеріали досудового розслідування не виділяти в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду, у даному випадку кримінальні правопорушення за ст.ст.191 ч.5, 366 ч.1 КК України пов`язані між собою, тому на думку сторони обвинувачення виділення вбачалося не доцільним; щодо аргументів захисту, що в обвинувальному акті не вказано, куди були витрачені кошти, зазначив, що це не є предметом доказування, оскільки обвинуваченому інкримінується заволодіння чужим майном, також вказуючи, що відносно інженера з технічного нагляду проводиться розслідування в рамках іншого кримінального провадження, в подальшому буде прийняте відповідне рішення, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту;

- прокурора ОСОБА_3 , який приєднався до думки колеги, в свою чергу зазначаючи, що в обвинувальному акті вказані всі складові, фактичні обставини, є акти виконання робіт, експертизою був визначений обсяг не виконаних робіт, їх вартість, тому вважав за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду, просив відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту;

- представника Міністерства оборони України ОСОБА_5 , яка підтримала позицію прокурорів;

- захисника ОСОБА_6 , який скориставшись правом репліки, наголосив, що в обвинувальному акті вказані обставини взагалі без конкретних цифр, не викладено, який механізм, яка вартість матеріалів, з чого складається сума, чому саме вона зазначена, які саме об`єми підтверджені, дійсно наявні банківські розрахунки, але мало місце перераховування грошових коштів, якими підзахисний розраховувався з контрагентами, за матеріали, роботу, виплата заробітної плати, тобто з пред`явленого обвинувального акту не надається можливим встановити об`єм обвинувачення, що порушує право обвинуваченого на захист.

Дослідивши складений та затверджений прокурором обвинувальний акт з доданими до нього документами відносно ОСОБА_7 суд дійшов до наступних висновків.

За положеннями ст.337 ч.1 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунете обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який повинен відповідати вимогам, передбаченими ст.291 КПК України.

У контексті ст.ст. 91, 92, 291 КПК України формулювання обвинувачення має містити відомості щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням в тому числі кваліфікуючих ознак.

Також формулювання обвинувачення повинно визначати конкретний обсяг та межі судового розгляду, а також надати обвинуваченому можливість реалізувати своє право на захист та знати, в чому саме він обвинувачується, а суд для визначення обґрунтованості підстав для повернення обвинувального акту повинен вирішити питання, чи порушує вказаний стороною захисту перелік недоліків права сторони кримінального провадження, чи заважає вказаний недолік в подальшому прийняте законне рішення під час судового розгляду.

На стадії підготовчого провадження суд позбавлений можливості надати оцінку доказам та правовій кваліфікації, однак вивчивши скерований до суду обвинувальний акт, суд вважає за необхідне відмітити, що формулювання обвинувачення викладене з зазначенням місця, правової кваліфікації та інших обставин вчинення інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, разом з цим слід підкреслити, що доводи сторони захисту також мають місце, перелічені захистом недоліки говорять про недосконалість, не конкретність обвинувального акту, що в свою чергу унеможливлює роз`яснення судом висунутого обвинувачення особі, від якого сторона захисту повинна здійснювати захист у суді, на думку суду такі дані мають значення та можуть в подальшому відігравати вирішальну роль під час розгляду справи.

Водночас слід зазначити, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, забезпечення права на захист, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, що передбачено статтею 7 КПК України, а відповідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження наряду з охороною прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження є застосування до них належної правової процедури.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Вказані обставини унеможливлюють якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що в свою чергу безперечно порушує право обвинуваченого на захист, яке гарантується кожній особі приписами п.«с» ч.3 ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», положення якої регламентовані ст.20 КПК України.

Крім того, як вбачається зі змісту обвинувального акту (а.с 22) та доданих до нього додатків, надані до суду матеріали містять не тільки посилання, а і копії висновків будівельно-технічної експертизи №19-1904/7376/73825 від 7.11.2019року, економічної експертизи, та інше, що є в розпорядженні органу досудового розслідування та до початку судового розгляду кримінального провадження по суті розкривають сутність означених доказів обвинувачення, що за переконанням суду, є неприпустимим, оскільки суперечить положенням ч.ч.2, 4 ст.291 КПК України.

Зазначені обставини до того ж суперечать принципам верховенства права й неупередженості суду, безпосередності дослідження ним доказів, що закріплено положеннями ст.ст.7, 8, 22, 23 КПК України та практикою апеляційних судів.

Також, слід зауважити, що викладені обставини, а саме розкриття сутності доказів стороною обвинувачення до початку судового розгляду кримінального провадження по суті, фактично ставить вже на цій стадії провадження сторону захисту у нерівноправне у зрівнянні зі стороною обвинувачення становище, що суперечить принципам рівноправності та змагальності сторін під час судового розгляду, практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч.2 ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, підлягає обов`язковому застосуванню.

Наряду з наведеним, відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VIII від 2.11.2018р., обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, з метою зміни форми досудового розслідування, а саме для виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VIII від 2.11.2018р., який набрав чинності 1.07.2020р., відповідно якого кримінальне правопорушення за ст.366 ч.1 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 відноситься до категорії кримінальних проступків, які відмежовуються від злочинів за видом та мірою покарання та щодо яких діє глава 25 Кримінального процесуального кодексу України Особливості досудового розслідування кримінальних проступків.

Відповідно до положень ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне із таких рішень: 1) затвердити угоду або відмовити в її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8, 10 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України; 3)повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам діючого Кодексу; 4) направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту; 6) доручити представнику персоналу органу пробаії скласти досудову доповідь..

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про неможливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, у зв`язку з невідповідністю в повній мірі вимогам діючого Законодавства та повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 прокуророві для усунення недоліків, які знайшли своє підтвердження під час підготовчого судового засідання, а також для відповідного оформлення матеріалів щодо кримінального проступку, відносно яких встановлені певні особливості щодо досудового розслідування та проведення судового розгляду.

Керуючись ст.ст.2, 7, 8, 9, 22, 23, 291, 314, 337, 369-372, 392, 395 КПК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VIII від 2.11.2018р., суд, -

Постановив:

Клопотання захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , діючих в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків - задовольнити.

Обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №0000117 від 19.02.2020р. за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.191 ч.5, 366 ч.1 КК України повернути прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону для усунення недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1