УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт, який надійшов із Одеської місцевої прокуратури №3, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002774 від 27.05.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, пенсіонера, неодруженого, із середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,

представника потерпілої та

цивільного позивача ОСОБА_6

адвоката - ОСОБА_7 ,

потерпілої

та цивільного позивача - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_8 , суд

ВСТАНОВИВ:

25.05.2019 року, у денний час доби, приблизно о 09 годині 40 хвилин, при необмеженій видимості, в умовах сухого дорожнього покриття, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним легковим автомобілем «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , здійснював рух по смузі свого напрямку руху проїзної частини вулиці Розкидайлівської у Приморському районі м. Одеси, на якій організовано двохсторонній рух по одній смузі руху в кожному напрямку, з боку Дюківського саду в напрямку вулиці Балківської.

Як указано, у обвинувальному акті, водій ОСОБА_3 при під`їзді до регульованого перехрестя вулиці Розкидайлівської - вулиці Балківської, виконуючи маневр лівого повороту з проїзної частини вулиці Розкидайлівської на проїзну частину вулиці Балківської та, наближаючись до регульованого пішохідного переходу, будучи не уважним і не слідкуючи за дорожньою обстановкою, водій ОСОБА_3 не переконався в безпеці маневру і у відсутності на вище указаному пішохідному переході пішоходів, для яких могла бути створена небезпека, та які мають перевагу в русі при переході проїзної частини по ньому, продовжив свій рух, та почав проїжджати пішохідний перехід, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину вулиці Балківської, рухаючись по указаному регульованому пішохідному переходу, зліва направо по ходу напрямку руху автомобіля «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді лінійного перелому правої тім`яної кістки, черепно-мозкову травму в формі забою головного мозку, забійну рану правої тім`яної області, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, з якими була доставлена до КУ "Міська Клінічна Лікарня №11".

Із обвинувального акту вбачається, що в умовах розглянутої дорожньо-транспортної пригоди належні дії водія автомобіля «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 регламентувались вимогами пунктів 16.2 та 18.1 ПДР, які передбачають для водія на регульованих і нерегульованих перехрестях при повороті праворуч або ліворуч обов`язок надання дороги пішоходам, що переходять проїзну частину, на яку здійснюється поворот.
В умовах пригоди фактичні дії водія автомобіля «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 не відповідали вимогам пунктів 16.2 та 18.1 ПДР.
Як вбачається, із обвинувального акту, водій автомобіля «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 в умовах пригоди належним виконанням вимог пунктів 16.2 та 18.1 ПДР мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода.
Із обвинувального акту вбачається, що з технічної точки зору дії водія автомобіля «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 не відповідали вимогам пунктів 16.2 та 18.1 ПДР, знаходяться в причинному зв`язку з фактом наїзду на пішохода.

У обвинувальному акті зазначено про те, що таким чином, водій автомобіля «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 своїми діями допустив порушення вимог п. п. 2.3. (б), 16.2., 18.1. Правил дорожнього руху України, які вказують на те, що:

п. 2.3 ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 16.2 ПДР «На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку »;

п. 18.1 ПДР «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а при необхідності зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 були кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
11.12.2019 року у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті.

Згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази у судовому провадженні досліджувались частково.

07.04.2021 року у судовому засіданнізахисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України,у зв`язку із його смертю.

У судовому провадженні прокурор ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника, та вважав необхідним закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .
У судовому засіданні представник потерпілої, та цивільного позивача ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 погодився із думкою прокурора.

У судовому засіданні потерпіла - цивільний позивач ОСОБА_6 погодилась із думкою представника.

Суд, розглянувши указаний обвинувальний акт, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 п.5 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Згідно до ч.7 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Як вбачається, із наданого суду свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 обвинувачений ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так як під час судового засідання виявилось, що обвинувачений ОСОБА_3 , який визнав вину у вчиненні указаного кримінального правопорушення помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судом не встановленно обставин, які б свідчили про необхідність продовження провадження у справі для реабілітації померлого.
На підставі вище зазначеного, суд вважає необхідним закрити кримінальне провадження відносно указаного обвинуваченого.

Суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту, який був накладений, згідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.06.2019 року, на речовий доказ, так як у подальшому застосуванні такого арешту відпала потреба.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

У кримінальному провадженні була проведена судова експертиза №19-3200 від 29.07.2019 року вартість якої 1 884 грн., судова експертиза №19-2990/2991/2992 від 14.06.2019 року вартість якої 6 594 грн., та судова експертиза №20-582 від 26.02.2021 року вартість якої 13 728 грн. 80 коп. на загальну суму 22 206 грн. 80 коп.
На підставі ч.2 ст.122, ст.124 КПК України суд вважає необхідним витрати пов`язані із проведенням вище указаних судових експертиз віднести на рахунок Державного бюджету України. Правова позиція, щодо віднесення витрат із проведенням судових експертиз за рахунок держави, при закритті кримінального провадження, була висловлена у постанові Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.03.2021 року справа №266/3090/18 провадження №51-3281кмп19.
Керуючись ст.ст.100, 124, 126, 174, 284, 371, 372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку із його смертю задовольнити.

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України у зв`язку зі смертю зазначеного обвинуваченого.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.06.2019 року на автомобіль «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 .

Речовий доказ - автомобіль «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 вважати повернутим власнику за належністю.
Речовий доказ «DVD R» диск «Verbatim» із відеозаписом обставин дорожньо-транспортної пригоди зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Витрати пов`язані із проведенням судової експертизи №19-3200 від 29.07.2019 року у розмірі - 1 884 грн., судової експертизи №19-2990/2991/2992 від 14.06.2019 року у розмірі - 6 594 грн., та судової експертизи №20-582 від 26.02.2021 року у розмірі - 13 728 грн. 80 коп., а всього на загальну суму 22 206 грн. 80 коп. віднести за рахунок державного бюджету України.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядкупротягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

08.04.2021