Справа № 192/381/21
Провадження № 1-в/192/104/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Підгородне, Дніпровського району Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія № 21», засудженого вироком Дніпропетровського районного суд Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,
за участю учасників провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника СВК №21 ОСОБА_5 ,
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

Початок строку: 07.08.2014 року
Кінець строку: 19.05.2021 року

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі того, що адміністрацією установи було відмовлено у направленні відповідного клопотання до суду. У судовому засіданні просив клопотання задовольнити та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання. Пояснив, що свою вину за ч. 3 ст. 185 КК України він не визнає, оскільки такого злочину він не вчиняв. Проте вважає, що на даний час він виправився та може бути звільненим умовно-достроково.
Представник адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» та прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, оскільки вважали, що засуджений не довів своє виправлення.
Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації Солонянської виправної колонії № 21, прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого вважає, що клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.
Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.
Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_3 в ДУ «Солонянська ВК №21» знаходиться з 20 червня 2019 року, на даний час відбув 2/3 частини строку покарання, працевлаштований на виробництві установи.
Згідно характеристики засуджений ОСОБА_3 характеризується посередньо, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, не завжди відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, не входить до складу ради колективу (а.с.8).
Згідно довідки про заохочення та стягнення на даний період часу ОСОБА_3 має три заохочення у виді подяки, застосовані до нього в період з січня 2020 року по липень 2020 року (а.с.9). В той же час до ОСОБА_3 21 серпня та 18 листопада 2020 року було застосовано три стягнення у вигляді суворої догани та поміщення до ДІЗО за вживання алкоголю та користування забороненими предметами (а.с.9).
Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Згідно наявних в особовій справі характеристик, засуджений за весь період відбування покарання характеризувався посередньо, проте не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, не завжди відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, не входить до складу ради колективу.
Судом також було встановлено, що ОСОБА_3 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, вину у його вчиненні якого він не визнає. Тому суд вважає, що на даний час застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення є недоцільним. Крім того, судом було з`ясовано, що засуджений в 2012 році був вже звільнений умовно-достроково, після чого знову засуджений за вчинення злочинів до позбавлення волі, проте належних висновків для себе не зробив.
Комісією Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» 29 січня 2021 року було відмовлено засудженому у поданні до суду клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення особі, яка не довела свого виправлення, а також комісією установи засудженому було погоджено оцінку ступеню виправлення як такий, що не довів свого виправлення.
Суд вважає, що з моменту висновку адміністрації установи виконання покарань про те, що ОСОБА_3 не став на шлях виправлення, поведінка засудженого не змінилася таким чином, щоб стати підставою для умовно-дострокового звільнення.
З урахуванням зазначених обставин, а також з урахуванням наявності застосованих до засудженого трьох стягнень, суд не може визнати поведінку засудженого як сумлінну, а відбуття ним певної частини покарання не надає безумовного права на застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази вважає, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.
На підставі наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Солонянський районний суд Дніпропетровської області, а засудженим - з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1