Справа № 590/164/21
Пров. № 1-кп/590/124/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2021 року Ямпільський районний суд
Сумської області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ямпіль кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Глухів Сумської області, українки, громадянки України, розлученої, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої за ч.1 ст. 190 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3
У С Т А Н О В И В :
В червні 2019 року ОСОБА_3 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , разом з малолітньою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та разом з батьком своєї доньки ОСОБА_6 , маючи на меті отримувати соціальну допомогу від держави за рахунок державного бюджету як одинока матір, звернулася до управління соціального захисту населення Ямпільської районної державної адміністрації Сумської області із заявою про призначення їй соціальної допомоги на дитину одинокої матері. У бланкові даної заяви міститься роз`яснення, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, вона зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення. Усвідомлюючи зміст заяви, ОСОБА_3 власноручно поставила в ній підпис, тим самим, даючи згоду на вищезазначені умови призначення та виплату допомоги.
На підставі Постанови та наданих ОСОБА_3 документів управлінням соціального захисту населення Ямпільської районної державної адміністрації Сумської області винесено рішення щодо виплати допомоги з червня 2019 по листопад 2019.
Згідно із п. 33 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751, відповідно до статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 року, право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Відповідно п. 38 Постанови покриття витрат на виплату допомоги на дітей одиноким матерям здійснюється за рахунок коштів державного бюджету у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів.
Весь цей час ОСОБА_3 проживала спільно з батьком своєї доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Всупереч вимогам п. 33 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751 та ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», де передбачено, що жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, право на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має. ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння, шляхом обману, грошовими коштами Державного бюджету України, переслідуючи при цьому мету незаконного збагачення, діючи умисно, в період часу з червня 2019 по листопад 2019, отримуючи згідно із рішенням управління соціального захисту населення Ямпільської районної державної адміністрації Сумської області «Про призначення допомоги сім`ям з дітьми» допомогу на дітей одиноким матерям на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи вимогу управління соціального захисту населення Ямпільської районної державної адміністрації Сумської області, що ґрунтується на постанові Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 за №1751 «Про затвердження Порядку призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» про повідомлення органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги, приховала відомості щодо складу сім`ї, а саме: спільного проживання, виховування спільної доньки та ведення спільного господарства із батьком своєї дитини ОСОБА_6 , шляхом обману, заволоділа бюджетними коштами, а саме за червень 2019 253 грн. 62 коп., з липня 2019 по листопад 2019 по 326 грн. 62 коп. за кожен місяць, на загальну суму 1886 грн. 72 коп., котрі були їй перераховані на особистий рахунок.
Таким чином, ОСОБА_3 незаконно заволоділа коштами державного бюджету України в особі управління соціального захисту населення Ямпільської районної державної адміністрації Сумської області, на загальну суму 1886 гривень 72 копійки.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у інкримінованому їй кримінальному проступку визнала у повному обсязі, надала показання, які підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті та не викликають сумнівів у їх правдивості з огляду на деталізацію подій, описаних обвинуваченою. Так, вона пояснила, що дійсно отримала державну допомогу на дитину незаконного, вказавши в заяві недостовірні відомості про те, що вона є одинокою матір`ю, незважаючи на те, що проживала разом з батьком своєї дитини та вела з ним спільне господарство, він бере участь в утриманні дитини. Загальна сума отриманої допомоги складає 1886,72 грн. Дані кошти потерпілій стороні на даний час не відшкодовані в зв`язку зі скрутним матеріальним положенням сім`ї. ОСОБА_3 у вчиненому щиро розкаялась, просила суворо не карати. Цивільний позов визнала в повному обсязі.
Враховуючи, що фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення учасниками судового провадження не оспорюються, суд, дослідивши докази в межах ч. 3 ст. 349 КПК України вважає вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведеною повністю та її дії кваліфікує: за частиною 1 статті 190 КК України, тобто як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Як пом`якшуючі вину обвинуваченої обставини суд відповідно до статті 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченої, яка висловила критичну оцінку своєї поведінки шляхом повного визнання вини та готовності нести кримінальну відповідальність, а також активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, оскільки вона добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального правопорушення, що мають істотне значення для повного його розкриття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не установлено.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, який належить до кримінального проступку, особу обвинуваченої, її вік, стан здоров`я, те, що вона раніше не судима, не одружена, не працює, за місцем проживання характеризується формально, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.
Таким чином, з урахуванням викладеного, суд, виходячи із засад, передбачених статтею 65 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.190 КК України /в редакції, що діяла на момент скоєння правопорушення/ у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов управління соціального захисту населення Ямпільської районної державної адміністрації Сумської області до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 1886,72 грн. (сума незаконно отриманної державно-соціальна допомоги встановленої на дітей одиноким матерям) - оскільки винуватість обвинуваченої у скоєнні нею кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України доведена, шкода нею не відшкодована, відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, підлягає до задоволення та стягнення з обвинуваченої.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Цивільний позов не заявлено, запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
На підставі викладеного та керуючись ч.3 ст. 349, ст..ст.368-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_3 у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Ямпільський районний суд Сумської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.
Цивільний позов управління соціального захисту населення Ямпільської районної державної адміністрації Сумської області до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь управління соціального захисту населення Ямпільської районної державної адміністрації Сумської області матеріальну шкоду в сумі 1886,72 грн.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя : ОСОБА_1