Справа № 555/899/20
Номер провадження 1-кп/555/44/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" квітня 2021 р. м.Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Березнівського районного суду Рівненської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000338 від 14 грудня 2019 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, злочину передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

- розгляд кримінального провадження відбувся за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представника потерпілих, адвоката ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Березнівського районного суду Рівненської області перебуває на розгляді кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000338 від 14 грудня 2019 року.

20 квітня 2021 року прокурором було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, пославшись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування цього виду запобіжного заходу.

В обґрунтуванні клопотання вказує, що згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб. Вважає, що обвинувачений порушив покладений на нього обов`язок прибувати за кожним викликом до суду, так ОСОБА_3 двічі умисно без поважних причин не прибув в судові засідання до Березнівського районного суду, при цьому з метою приховування допущених ним порушень умов запобіжного заходу, надав суду довідки про перебування на лікуванні, які не відповідають дійсності. Крім того, ОСОБА_3 порушуючи умови домашнього арешту, а саме маючи обов`язок не залишати житло за адресою АДРЕСА_1 у період з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв., 24.10.2020 року о 02 год. ночі за вищевказаною адресою був відсутнім, що підтверджується матеріалами, зареєстрованими у журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області № 8704 від 24.10.2020 року.

Зокрема, 24.10.2020р. о 02 год. співробітники УПП в Рівненській області на вул. Варшавській у м. Сарни зупинили автомобіль ВАЗ 2108, р.н. НОМЕР_1 , який мав технічні несправності, а саме не горіла права фара в режимі світла в темну пору доби. В ході перевірки було встановлено, що водієм вказаного автомобіля є ОСОБА_3 , також було встановлено факт порушення останнім умов домашнього арешту. ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та відібрано пояснення щодо причин порушення умов домашнього арешту.

Обвинувачений заздалегідь не проінформував ні прокурора, ні суд, ні органи поліції про відсутність його за місцем проживання у період дії нічного домашнього арешту. З метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, уникнення можливості в подальшому спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та переховуватись від суду, прокурор просить суд продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів та у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, внаслідок якого загинули люди та не визначати йому розмір застави.

В судове засідання на 22 квітня 2021 року захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не з`явилися, хоча були належним чином повідомленні, дата та час проведення судового засідання були узгоджені завчасно.
16 квітня 2021 р. подали письмові клопотання про відкладення розгляду у справи у зв`язку із захворюванням адвоката ОСОБА_11 , та перебуванням адвоката ОСОБА_10 у відпустці, однак жодних доказів, що підтверджують обставини викладені у поданих клопотаннях, суду не надали.

За таких обставин, судове засідання та розгляд клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, було відкладено до 26 квітня 2021 року.

Ухвалою суду від 22.04.2021 року, за клопотанням прокурора, було призначено обвинуваченому ОСОБА_3 захисника для розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області призначити захисника для обвинуваченого до участі у розгляді клопотання.
22 квітня 2021 року на адресу суду надійшло доручення для надання безоплатної вторинної допомоги особі № 017-0000597 від 22.04.2021р. про призначення адвоката ОСОБА_5 для надання безоплатної вторинної правової допомоги, здійснення захисту обвинуваченому ОСОБА_3 .

26 квітня 2021р. в судове засідання захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_11 повторно не з`явилися, хоча були належним чином повідомленні, подали письмові клопотання про відкладення розгляду у справи у зв`язку із захворюванням адвоката ОСОБА_11 , що підтверджується довідкою № 98 від 23.04.2021р. та перебуванням адвоката ОСОБА_10 у відпустці, про що надав копію закордонного паспорта.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував, щодо розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відсутність своїх захисників, відмовився від захисника ОСОБА_5 , мотивуючи відсутністю у нього потреби, у правовій допомозі адвоката при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що спілкувався з обвинуваченим, не заперечував проти прийняття судом відмови обвинуваченого від його участі у якості захисника, оскільки це його право, обвинувачений не потребує послуг адвоката.
Відповідно до пункту 3с статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: - захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Згідно ст. 54 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Під час розгляду відмови обвинуваченого від захисника, судом встановлено, що відмова обвинуваченого від захисника ОСОБА_5 є зваженим і обміркованим кроком, захисник не має заперечень від прийняття судом відмови обвинуваченого від його послуг.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 відмовився від захисника ОСОБА_5 , він розуміє права надані йому Законом, не заперечував, щодо розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відсутність захисників, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 331 КПК України, з`ясувавши думку прокурора, те що участь захисника у цьому кримінальному провадженні, в розумінні ст.52 КПК України не є обов`язковою, судом було прийнято відмову обвинуваченого від захисника.
В судовому засіданні прокурор своє клопотання підтримав в повному обсязі, пославшись на те, що лише перебування ОСОБА_3 у слідчому ізоляторі здатне забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти заявленого клопотання про продовження строку тримання під вартою, оскільки вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на момент розгляду справи судом відсутні та відносно нього можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням його під вартою, пославшись на безпідставність заявлених прокурором ризиків, зазначив, що буде оскаржувати рішення суду. Крім того, в нього виник обов`язок по догляду за сестрою з онкозахворюванням другого ступеню.
У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та представник потерпілих, адвокат ОСОБА_9 підтримали думку прокурора, просили суд продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Обвинувачений вчинив тяжкий злочин, і усвідомлюючи покарання, з метою уникнення відповідальності може переховуватись від суду. Тому є усі підстави для утримання обвинуваченого під вартою

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, розглянувши клопотання прокурора, щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, виходив з наступного.

На даний час, строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується, однак завершити кримінальне провадження не можливо.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Термін тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, встановлений ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 02.03.2021 р. спливає 30 квітня 2021 року.

При вирішенні питання, щодо продовження тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , його процесуальну поведінку, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, враховує його вік, стан здоров`я та можливість обвинуваченого переховуватися від суду, не прибувати на виклики, таким чином затягуючи хід розгляду справи.

Суд погоджується із позицією прокурора, щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду, що є ризиком передбаченим п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_3 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років.

Суд дослідивши матеріали клопотання, давши оцінку діям та поведінці обвинуваченого, дійшов висновку що прокурором в клопотанні та під час розгляду в судовому засіданні доведено, що порушення обвинуваченим обов`язків, носять повторний та системний характер, прокурор обґрунтував наявність достатніх даних, щодо існування ризиків перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від суду, впливати на потерпілих та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Судом також врахована зухвалість дій обвинуваченого ОСОБА_3 , яка полягає у наданні суду довідок про перебування останнього на лікуванні, які не відповідали дійсності. Поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 свідчить про небажання виконувати покладені на нього кримінальним процесуальним законом обов`язків.

Вивченням особи ОСОБА_3 на даний час встановлено, що він працездатний, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його триманню під вартою, не страждає.

Ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, потерпілих, представника потерпілих, які наполягали на задоволенні клопотання та продовженню обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, оскільки останній вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 10 років, враховуючи встановлені існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України: можливість переховуватися від суду, уникнення можливості в подальшому спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на тяжкість можливого покарання у випадку встановлення судом його винності та оцінюючи сукупність обставин, суд вважає задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк тримання під вартою ще на 60 днів.

Приймаючи таке рішення суд враховує, що тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності , що викладено у рішення ЄСПЛ від 18 березня 2008 року у справі«Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, пункт 55), а тому тримання обвинуваченого під вартою є необхідним для забезпечення його присутності в суді, та інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі, з урахуванням особи обвинуваченого.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Вирішуючи питання щодо неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, суд виходив з того, що мають враховуватися не лише інтереси конкретної особи обвинуваченого, а й інтереси суспільства в цілому, де кожний громадянин повинен бути убезпечений від вчинення щодо нього суспільно небезпечних діянь.

А відтак, суд на даний час вважає такими, що продовжують існувати ризики, що інший більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Суд вважає, що застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни мір запобіжного заходу на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити обвинуваченому, що він не позбавлений можливості, у відповідності до положень ст. 201 КПК України заявити клопотання про зміну або скасування застосованого запобіжного заходу, за наявності відповідних до цього підстав.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст.183КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177,178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

А тому суд вважає, що у даному кримінальному провадженні, враховуючи мету та підстави продовження застосування запобіжного заходу, необхідним не визначати заставу при продовженні застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 177, 183, 331, 369, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 задоволити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 24 червня 2021 року включно.

Строк дії ухвали визначити до 24 червня 2021 року включно.

Не визначати обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави.

Виконання ухвали, в частині продовження тримання обвинуваченого під вартою, доручити начальнику державної установи Рівненський слідчий ізолятор та начальнику ІТТ №3 ГУ НП в Рівненській області (конвойне відділення).

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 27.04.2021 року, о 15:00 год.

Суддя ОСОБА_1