Справа № 450/1668/21 Провадження № 1-кп/450/313/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити кримінальне провадження №0000309 , внесене до ЄРДР 10.04.2021 року щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Козівка Козівського району Тернопільської області, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,-
встановив:

судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 10 квітня 2021року, близько 16:20 год., керуючи автомобілем марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним на 555 км+400 м автодороги Київ-Чоп в напрямку м.Львова, в межах населеного пункту с.Солонка Львівського району Львівської області, наближаючись крайньою лівою смугою руху до регульованого пішохідного переходу, порушив вимоги підпунктів 1.5; 2.3 б) і д); 8.7.3 е); 8.10 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він, керуючи технічно справним транспортним засобом, під час руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну , при сигналі світлофора по напрямку руху його автомобіля, що забороняв рух (червоний), не зупинився перед регульованим пішохідним переходом, чим створив перешкоду та безпеку для руху пішоходу ОСОБА_6 , який в цей час справа на ліво, відносно напрямку руху автомобіля, здійснював рух по пішохідному переходу на дозволений ( зелений для пішохода) сигнал світлофора, що призвело до наїзду на пішохода.

В результаті порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України,

пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі та правій кисті; синців в навколоорбітальній ділянці справа, лівому плечовому суглобі, лівому колінному суглобі та лівій стопі; злам тім`яної кістки справа; епідуральний крововилив в правій скроневій ділянці, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

За таких обставин ОСОБА_3 будучи особою, яка керує транспортним засобом, своїми діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , тобто вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб його вчинення. Зокрема пояснив, що посвідчення водія отримав у 2017 році, згаданим автомобілем «Toyota Corolla» користується з 2018р., на якому 10.04.2021р. біля 16:30 год. рухався по автодорозі Київ-Чоп. Коли він , рухаючись приблизно зі швидкістю 50 км/год., під`їхав до регульованого пішохідного переходу у с.Солонка , то не побачив зміну сигналу світлофора та продовжував рух. В той момент по пішохідному переходу проходив пішохід, побачивши якого, він відразу ж загальмував, однак не зумів уникнути зіткнення, та травмував пішохода. Він відразу ж зупинився, викликав швидку допомогу, повідомив поліцію про ДТП і залишався на місці. Після ДТП він провідував потерпілого ОСОБА_6 в лікарні, на даний час повністю відшкодував тому понесені витрати на лікування, тому той не має до нього претензій матеріального характеру, з яким підтримує стосунки до даного часу і турбується про його здоров`я . У вчиненому кається та просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не явився, однак подав заяву про слухання справи у його відсутність, в якій зазначив, що ОСОБА_3 повністю оплатив його лікування, повністю відшкодував спричинену матеріальну шкоду та надав кошти на реабілітацію після ДТП. Будь-яких претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має та просить призначити тому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені ним кримінального правопорушення доведена повністю, кваліфікація його неправомірних дій за ч.2 ст.286 КК України є правильною, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування спричиненої шкоди.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно ст.ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини , які пом`якшують його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений , пенсіонер, має постійне місце проживання, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст.286 КК України .
З огляду на викладене та враховуючи позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбуття основного покарання з випробуванням, з застосовування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, позицію потерпілого, який просить призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, відсутність у потерпілого претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, враховуючи позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченого , зокрема його співпрацював зі слідством і добровільне відшкодування спричиненої шкоди, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання.
Тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Крім того, враховуючи наслідки вчиненого обвинуваченим, суд приходить до висновку про необхідність застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Судовими витратами у даному кримінальному провадженні є витрати на залучення експертів, які склали в загальному 5 230,40 грн., оскільки такі здійсненні на отримання висновків експертиз, що лягли в основу обвинувачення. Тому такі підлягають стягненню з обвинуваченого.
По даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 12.04.2021р. було визнано речовим доказом автомобіль марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на спецмайданчику за адресою: м.Львів, вул..Авіаційна,7.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 14.04.2021р. накладено арешт на належний ОСОБА_3 автомобіль марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Цивільний позов по справі не заявлявся, інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст.94,100,368-376,392-395,532 КПК України, суд-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді чотири роки позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного за даним вироком основного покарання , якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки , передбачені ст.76 КК України у вигляді: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати , пов`язані з залученням експертів, розміром 5 230,40 грн.( п`ять тисяч двісті тридцять гривень 40 копійок).
Скасувати арешти з належного ОСОБА_3 автомобіль марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 14.04.2021р.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили, а саме: автомобіль марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належнить ОСОБА_3 , повернути власнику.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляції вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СуддяОСОБА_1