Справа № 463/2661/20
провадження 1-кс/462/873/21
У Х В А Л А

08 червня 2021 року м. Львів

Слідча суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 від 25.02.2020р. про закриття кримінального провадження №0000792 від 02.09.2019р.

встановив:

25.03.2020р. ОСОБА_3 звернувся до Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою, яку в подальшому 11.03.2021р. уточнив, в якій просив скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 від 25.02.2020р. про закриття кримінального провадження №0000792 від 02.09.2019р. Скарга мотивована тим, що при прийнятті оскаржуваної постанови слідчим ОСОБА_4 не доведено, що на момент прийняття постанови про відмову у визнанні потерпілим від 19.02.2019р. та і постанови від 20.02.2019р. про закриття кримінального провадження №0000280 слідча ОСОБА_5 мала постанову заступника Генерального прокурора ОСОБА_6 про створення групи прокурорів. Відтак, на думку, ОСОБА_7 слідча ОСОБА_8 розпочала кримінальне провадження за відсутності у матеріалах справи постанови про створення групи прокурорів, що свідчить про перевищення нею влади чи службових повноважень та підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України. Крім того, вказує на те, що у його заяві від 29.06.2019 р., скерованої Директору НАБУ, містились відомості про вчинення суддями Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дій, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364,375,382 КК України, яким слідчою ОСОБА_8 не надано належної оцінки та відомості щодо яких до ЄДРДР не внесені.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 18.05.2021р. матеріали скарги ОСОБА_3 скеровано до Залізничного районного суду м. Львова на тій підставі, що Личаківський районний суд м. Львова звернувся з поданням про направлення скарги в інший суд, оскільки в межах цього провадження всіма слідчими суддями Личаківського районного суду м. Львова були заявлені самовідводи, які були задоволені, оскільки в своїй скарзі ОСОБА_3 порушує питання притягнення до кримінальної відповідальності судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 24.05.2021р. матеріали скарги надійшли на розгляд слідчої судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив таку задовольнити.

Представник ТУ ДБР у м. Львові в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд скарги належним чином, однак його неявка не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження 0000792 від 02.09.2019р., слідча суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як встановлено, ОСОБА_3 звернувся 29.06.2019р. до Директора НАБУ із заявою (зверненням) №27 про вчинення заступником Генерального прокурора ОСОБА_11 , прокурорів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , слідчим СВ СУ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, а також про вчинення слідчими суддями Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 дій, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364,365,365 та 382 КК України.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.08.2019р. скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність директора НАБУ задоволено та зобов`язано службову особу НАБУ внести відомості до ЄДРДР про кримінальні правопорушення, зазначені у поданому ОСОБА_3 зверненні №27 від 29.06.2019р.

З витягу з ЄДРДР вбачається, що відомості до реєстру за №0000792 було внесено 02.09.2019р. за ознаками ч. 1 ст. 365 КК України щодо винесення слідчою ОСОБА_8 постанови про відмову у визнанні ОСОБА_7 потерпілим у кримінальному провадженні №0000280 від 02.02.2019р. та прийняття вказаною слідчою постанови про закриття вказаного кримінального провадження від 20.02.2019р.

Постановою від 25.02.2020р. слідчий Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованому м. Львові, ОСОБА_4 закрив кримінальне провадження №0000792 від 02.09.2019р. на підставі п.2. ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діях слідчого ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. Дана постанова мотивована тим, що твердження ОСОБА_3 , про відсутність постанови про створення групи прокурорів на момент винесення постанови про закриття кримінального провадження від 20.02.2019р. є безпідставним, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявна така постанова від 15.02.2019р., винесена заступником Генерального прокурора Стрижевською А.

Перевіряючи доводи ОСОБА_3 в цій частині, суд вважає їх надуманими та такими, що спростовані матеріалами кримінального провадження, з яких вбачається, що 15.02.2019р. заступником Генерального прокурора ОСОБА_14 винесено постанову про визначення групи прокурорів в межах кримінального провадження №0000280. ( а.с. 95). Відтак, слідча суддя дійшла висновку, що на момент прийняття постанови про відмову у визнанні потерпілим від 19.02.2019р. та постанови від 20.02.2019р. про закриття кримінального провадження №0000280 така постанова була наявною, що, в свою чергу, не дає достатніх підстав для її скасування.

Щодо доводів скарги з приводу невнесення відомостей за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364,375,382 КК України щодо суддів Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , слід зазначити таке.

З матеріалів кримінального провадження №0000792 вбачається, що відомості до ЄДРДР були внесені лише за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, а досудове розслідування проводилось за фактом можливого перевищення влади або службових повноважень слідчим ОСОБА_5 .

Згідно з ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, дізнавачем, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, в їх сукупності.

Частина 5 ст. 110 КПК України визначає вимоги до постанови слідчого, зокрема мотивувальної частини повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; а резолютивна частини повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим повно та всебічно надано оцінку обставинам справи, оскаржувана постанова відповідає вимогам, передбаченим чинним КПК України. За таких обставин, немає підстав для її скасування, оскільки досудове розслідування за ознаками вчинення суддями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364,375,382 КК України не проводилось. Відтак, у слідчого ОСОБА_4 не було підстав проводити перевірку тим обставинам, з приводу яких відповідні відомості до ЄРДР не вносились. Таким чином, слідча суддя дійшла висновку, що оскаржувана постанова винесена законно, є правомірною, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 2, 3, 7, 9, 214, 303, 304, 306, 307, 309, 369-372, 376 КПК України,

постановив:

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 від 25.02.2020р. про закриття кримінального провадження №0000792 від 02.09.2019р. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя /підпис/ ОСОБА_1 .

З оригіналом згідно

Слідча суддя ОСОБА_1