Справа № 739/702/21
Провадження № 1-кс/739/245/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року м. Новгород-Сіверський

Слідчий суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
представників Новгород-Сіверської міської ради ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого відділення Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , 14 травня 2021 року звернувся до слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області з клопотанням погодженим з прокурором ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, що внесене 10.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.
В обґрунтування клопотання старший слідчий зазначає, що у ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи здійснюють вирощування озимої пшениці на земельній ділянці з кадастровим номером :07:000:0682 площею 24,7462 га, розташованої на околиці с.Форостовичі Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яка віднесена до земель запасу державної власності, історико-культурного призначення.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:000:0682 площею 24.7462 га. розташована на території Троїцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, відноситься до земель запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам).

Відповідно до вимог Земельного кодексу України, Законів України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», «Про охорону земель», Положення про Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 12 листопада 2019 року № 285, у зв`язку з наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 22 січня 2021 року за № 34-ДК, проводилась перевірка дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель з регіональною особливістю, як об`єктів перевірки, а саме земельної ділянки історико-культурного призначення державної власності на території Троїцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

В результаті перевірки на місцевості 27 січня 2021 року та огляді земельної ділянки на території Троїцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, кадастровий номер: :07:000:0682, як такої, що відноситься до земель запасу державної власності, встановлено, що вона фактично використовується для вирощування сільськогосподарської культури - озимої пшениці

07.05.2021 у кримінальному провадженні проведено огляд місця події, а саме земельної ділянки, яка розташовані на території Троїцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області за межами населеного пункту, під час котрого було встановлено, що земельна ділянка, яка має кадастровий номер :07:000:0682, на момент огляду засіяна сільськогосподарською культурою пшеницею озимою.

07.05.2021 року земельна ділянка яка має кадастровий номер :07:000:0682 площею 24,7462 га разом із посівом сільськогосподарської культури - пшениця озима, визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, так-як є матеріальним об`єктом, який містить на собі відомості, які можуть бути використані, як доказ факту самовільного захоплення земельної ділянки.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям або предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В частині другій ст. 167 КПК України зазначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляд речей, документів, грошей, тощо, якщо є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані, чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

З метою забезпечення збереження речових доказів, та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, виникла необхідність накладення арешту на посів сільськогосподарської культури пшениці озимої, яка знаходиться на земельній ділянці в земельному масиві на території Троїцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області поза межами населеного пункту с.Форостовичі та має кадастровий номер :07:000:0682 площею 24,7462 га.

Представник ТОВ «Вінкор-Агро Сівер», ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився про час та дату судового засідання повідомлявся судом в установленому порядку, до суду подав заяву про відкладення розгляду клопотання на іншу дату. Вказану заяву було зачитано в залі суду, учасники справи зазначили те, що відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, тому вважали за необхідне продовжити розгляд клопотання без участі представника ТОВ «Вінкор-Агро Сівер».
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
В зв`язку з обмеженим терміном розгляду клопотання про арешт майна та можливістю розгляду клопотання без участі представника юридичної особи суд на місці ухвалив у клопотанні представника ТОВ «Вінкор-Агро Сівер», С.О. Гнідаш про відкладення розгляду клопотання про арешт майна відмовити, продовжити розгляд справи.
В судовому засіданні старший слідчий подане ним клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. На запитання слідчого судді щодо стану розвитку посівів повідомив наступне, що на даний час у слідства не має відповідних документів стосовно стану розвитку посівів пшениці озимої.

Прокурор в судовому засіданні клопотання старшого слідчого підтримав та просив задовольнити.

Представник Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області ОСОБА_5 повідомив про те, що не заперечує проти накладання арешту на майно, однак на даний час на Новгород-Сіверську міську раду Чернігівської області не зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:0682, хоча фактично передано актом приймання-передач з ГУ Держгеокадастру Чернігівської області до Новгород-Сіверської міської ради. Новгород-Сіверська міська рада не має можливості здійснювати контроль земельної ділянки разом з посівом пшениці озимої у разі накладення арешту. Тобто Новгород-Сіверська міська рада не може брати на себе такої відповідальності, як відповідальне зберігання речових доказів, а саме: земельної ділянки на якій знаходиться посів пшениці озимої.

Представник Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області ОСОБА_6 позицію ОСОБА_5 підтримав в повному обсязі.

Заслухавши думку учасників та дослідивши додані до клопотання документи, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000007, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч.6 ст. 170 КПК України).

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) підтверджується, що відомості про факт самовільного зайняття земельної ділянки площею 24,7462 га., що розташовані на території Троїцької сільської ради, невстановленими особами, внесено до ЄРДР 10.03.2021 року за № 0000007 за ознаками злочину, передбаченого ст. 197-1 ч.2 КК України.

Згідно з п.п. 5 та 6 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна, зокрема, для третіх осіб. Разом з тим, до клопотання не додано доказів, які б підтверджували вартість посівів озимих, якою засіяна та яка вирощується на зазначених земельних ділянках, унеможливлює визначити розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Клопотання про арешт майна земельної ділянки з посівом пшениці озимої обґрунтовується з посиланням на вимоги ст.170 КПК України.

В той же час відповідно до п.4 ч.2 ст.170 та ч.6 ст. 170 КПК України можливість арешту майна для забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, передбачена стосовно майна підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні. Однак, у клопотанні відсутні відомості та докази про те, що посіви належать особам, зазначеним у ч.6 ст. 170 КПК України.

Крім того, згідно з п.5 ч.5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб. Однак, із поданого старшим слідчим клопотання неможливо встановити, яким чином та в якому порядку може виконуватись арешт посівів озимих, а також хто та в який спосіб повинен його виконувати. Згідно зі статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції з захисту прав людини, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Перша і найбільш важлива вимога зазначеної правової норми полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на повагу до власності має бути законним. Також передбачається, що держава уповноважена здійснювати контроль за використанням власності шляхом забезпечення виконання законів. Відповідно до вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 статті 170 цього Кодексу. Беручи до уваги вищенаведене, приходжу до висновку, що в ході розгляду клопотання про накладення арешту на посіви пшениці озимої на земельній ділянці у кримінальному провадженні № 0000007 старшим слідчим не доведено обгрунтованості та підставності накладення такого арешту на даній стадії досудового розслідування, а тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділення Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, що внесене 10.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, про накладення арешту на майно, а саме на: земельну ділянку, яка має кадастровий номер :07:000:0682 площею 24,7462 га разом із посівом сільськогосподарської культури - пшениці озимої, якою засіяна зазначена земельна ділянка, що розташована у земельному масиві на території Троїцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області поза межами населеного пункту с.Форостовичі, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання їх приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування нею - ВІДМОВИТИ.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий судя: ОСОБА_1