Справа № 201/8636/21
Провадження № 1-кс/201/2655/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний су м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська заяву захисника ОСОБА_5 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 27 ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У межах розгляду кримінального провадження № 201/8636/21 по обвинуваченню ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , захисником ОСОБА_5 заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_6 .

Підставою для відводу захисник зазначає, що суддя порушив норми КПК, оскільки не має права розглядати клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою в судовому засіданні без участі іншого обвинуваченого і його захисника, а також, що чинний КПК взагалі не передбачає права суду розглядати такі клопотання в підготовчому судовому засіданні. Крім того, указане кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву про відвід підтримали та просили задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви про відвід, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим.

Особа, якій заявлено відвід - суддя ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надати пояснення бажання не виявив.

Проаналізувавши заяву про відвід, вислухавши учасників, перевіривши викладені в ній доводи, а також дослідивши доданий до неї додаток, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.

В статті 75 КПК України встановлений вичерпний перелік підстав, які перешкоджають подальшому розгляду слідчим суддею, суддею або присяжним кримінального провадження, зокрема.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено засади самостійності судді при здійсненні ним процесуальної діяльності, а саме те, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції України, Законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, згідно ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

В статті 75 КПК України визначені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, а саме: слідчий суддя, судя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950p., яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Як вбачається з заяви суддя ОСОБА_6 при розгляді клопотання, діяв як особа уповноважена державою на здійснення правосуддя в межах своїх повноважень та керуючись законом і внутрішнім переконанням, що свідчить про відсутність упередженості за об`єктивним критерієм.

Будь-яких даних про його упередженість до сторони захисту, крім самого факту прийняття суддею рішення про розгляд клопотання, яке він не має права не розглядати, суду не надано, що свідчить про відсутність упередженості за суб`єктивним критерієм, а заявлений відвід пов`язаний виключно з незгодою сторони захисту з процесуальним рішенням прийнятими суддею у кримінальному провадженні.

Таким чином суд не встановив, а захисник ОСОБА_5 у своїй заяві не навів законних підстав, передбачених ст. 75 КПК України, для відводу судді ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 80, 81, 89, 369-372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву захисника ОСОБА_5 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 27 ч. 2 ст. 307 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1