ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі:
секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000201 від 23.02.2020 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастова Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не є інвалідом, не працюючого, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 22.12.2018 року вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн (штраф сплачено 26.02.2019),
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Фастова Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не є інвалідом, не працюючого, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

ВСТАНОВИВ:

В період з 22.02.2020 до 23.02.2020, точний час не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за попередньою змовою між собою, вирішили незаконно збагатитися за рахунок викрадення чужого майна з території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_7 .
Реалізовуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відразу після цього, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно проникли на територію домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_3 , перелізли через огорожу та підійшли до сарайного приміщення.
В подальшому ОСОБА_5 шляхом застосування підручного інструменту віджав вікно і через відчинене вікно протиправно проник всередину сарайного приміщення. Перебуваючи всередині приміщення, ОСОБА_5 відчинив вхідні двері, через які до приміщення потрапив ОСОБА_6 ..
Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 таємно викрали наступне належне ОСОБА_7 майно, а саме: бензопилу марки «Shtil», вартістю 1300 грн.; електрорубанок «Rebit», вартістю 1723 грн. 33 коп.; бетонозмішувач «EW7150», вартістю 3775 грн.; електролобзик марки «Powertec РТ 1306», вартістю 400 грн., зварювальний аппарат марки «GERRARD ММА - 250», вартістю 1550 грн., набір ключів «JONNESWEY», вартістю 4000 грн., бензиновий тример марки «ТБТ - 5950», вартістю 5250 грн.
В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 18003 грн. 33 коп.
Тому суд вважає обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожного, винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше приміщення.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що точну дату та час не пам`ятає, не виключає що в період з 22.02.2020 до 23.02.2020, він разом з ОСОБА_5 відпочивали на подвір`ї, що межує з подвір`ям потерпілого. Побачили, що сусіда немає вдома та домовились із ОСОБА_5 про спільне вчинення крадіжки. Для цього перелізли через огорожу та підійшли до сарайного приміщення, яке розташоване на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Надалі ОСОБА_5 , оскільки той нижчий за нього зростом та менший за комплекцією тіла, віджав вікно через яке потрапив всередину сараю та відчинив вхідні двері, через які до приміщення потрапив і він. Після цього, вони вдвох викрали інструмент, який був у тому сараї, а саме: бензопилу, електрорубанок, бетонозмішувач, електролобзик, зварювальний апарат, набір ключів, бензиновий тример та зникли з місця події. Викрадені речі зберігали у яру в кінці вулиці, а бетонозмішувач залишив зберігати у будинку, який будує біля дитячої поліклініки. Коли до нього приїхали працівники поліції, то одразу показав, де зберігаються викрадені речі. Просив вибачення у потерпілого, зобов`язувався відшкодувати збитки, спричинені пошкодженням замків. У вчиненому щиро розкаявся.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що точну дату та час не пам`ятає, він разом зі ОСОБА_6 відпочивали у нього вдома, та звернули увагу, що вдома немає сусіда. Вирішили спільно вчинити крадіжку майна потерпілого. Для цього перелізли через огорожу на територію домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_3 , та підійшли до сарайного приміщення. В подальшому за допомогою підручного інструменту він віджав вікно і через відчинене вікно потрапив всередину сараю, потім відчинив вхідні двері, через які до приміщення потрапив і ОСОБА_6 . Після цього, з зазначеного сараю вони вдвох викрали бензопилу, електрорубанок, бетонозмішувач, електролобзик, зварювальний апарат, набір ключів, бензиновий тример та зникли з місця вчинення злочину. Підтвердив, що викрадені речі зберігались у яру, а бетонозмішувач у ОСОБА_6 , оскільки від був великий та яскравого кольору. Мали намір продати вказані речі в подальшому, а отримані кошти розділити порівну. У вчиненому щиро розкаявся, обіцяв відшкодувати потерпілому збитки, завдані пошкодженням замків.
Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні надав наступні показання, що в ніч з 22.02.2020 до 23.02.2020 він перебував на роботі. Вже 23.02.2020 приїхавши додому за адресою: АДРЕСА_3 він виявив, що в господарському приміщенні були пошкоджені замки вхідної двері. Потрапивши в середину сарайного приміщення він виявив відсутність належних йому речей: бензопили, електрорубанка, бетонозмішувача, електролобзика, зварювального апарата, набора ключів, бензинового тримера, які до цього постійно там зберігалися. Виявивши крадіжку речей він одразу звернувся до поліції. В подальшому викрадені речі були повернені працівниками поліції, лише набір ключів був повернутий некомплектний. Також були пошкоджені замки. Зазначив, що це була не перша крадіжка його майна, але раніше він до правоохоронних органів не звертався.
З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності їх позиції.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.
Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.
Вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , останній раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_5 ..
З висновку досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме Фастівським міськрайонним відділом з питань пробації Державної установи «Центр пробації» Філії державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області від 02.10.2020 вбачається, що на думку органу пробації виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Проблемним питанням особистості обвинуваченого та його життєдіяльності, на яке повинно бути спрямовано заходи впливу є попередження вживання алкоголю. Виконання покарання ОСОБА_5 у громаді можливе за умови постановки особи на облік до ЦССДМ, як особи молодіжного віку з метою надання допомоги соціально-психологічного плану. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації просить покласти на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким умисним корисливим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше приміщення, активно сприяв розкриттю злочину, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
При цьому, суд вважає, що в даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України і звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням з одночасним покладенням на нього встановлених ст. 76 КК України обов`язків.
Саме таке рішення, на думку суду, у даній справі є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, покарання відбув повністю, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем проходження програми ресоціалізації у ГО «Синергія М» характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_6 ..
З висновку досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме Фастівським міськрайонним відділом з питань пробації Державної установи «Центр пробації» Філії державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області від 07.10.2020 вбачається, що на думку органу пробації виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Проблемним питанням особистості обвинуваченого та його життєдіяльності, на які повинні бути спрямовано заходи впливу є працевлаштування, а також контроль над мисленням. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації просить покласти на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким умисним корисливим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше приміщення, активно сприяв розкриттю злочину, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
При цьому, суд вважає, що в даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_6 , суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України і звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням з одночасним покладенням на нього встановлених ст. 76 КК України обов`язків.
Саме таке рішення, на думку суду, у даній справі є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не застосовувався.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід стягнути на користь держави порівну в рівних частинах витрати в розмірі 785 грн. 05 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи № 13-1/522 від 17.03.2020.
Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 24.02.2021.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 24.02.2021.
Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 порівну в рівних частинах судові витрати на залучення експерта у розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) грн. 05 коп. на користь держави за проведення за проведення судової товарознавчої експертизи № 13-1/522 від 17.03.2020.
Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, а саме:
- бензопилу марки «Shtil», електрорубанок «Rebit», бетонозмішувач «EW7150», електролобзик марки «Powertec РТ 1306», зварювальний аппарат марки «GERRARD ММА - 250», набір ключів «JONNESWEY», які передані на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_7 залишити потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_8 -Тьолушкіна