ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/844/21 Справа № 191/2768/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 23.03.2018 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, початок строку відбування покарання 20.08.2018 року, кінець строку 20.08.2021 року,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2020 року у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення на підставі було відмовлено.
Рішення суду обґрунтовано тим, що встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання має 4 заохочення, стягнень не має. На теперішній час працевлаштований, характеризується позитивно, але своєю поведінкою не довів виправлення, а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, тож суд дійшов висновку, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого задоволенню не підлягає.

Засуджений ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою звільнити його умовно достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, оскільки він має 5 заохочень, стягнень не має, характеризується позитивно, та протягом всього строку покарання працевлаштований на промисловій зоні.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, а ухвалу суду скасувати як незаконну і необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, застосувавши до нього положення ст. 81 КК України, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Однак судом першої інстанції не в повній мірі дотримані зазначені положення.
Розглядаючи заяву засудженого ОСОБА_7 про умовнодострокове звільнення, суд послався на те, що згідно зі ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, тож при вирішенні питання про можливість застосування засудженому умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, аналізуючи дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому, суд дійшов висновку, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого задоволенню не підлягає, оскільки останній своєю поведінкою не довів виправлення.
Проте, такі висновки суду колегія суддів вважає неправомірними, оскільки їх зроблено без належної перевірки усіх необхідних для прийняття такого рішення обставин.
Відповідно до наданих матеріалів ОСОБА_7 засуджений вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23.03.2018 року за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, початок строку відбування покарання 20.08.2018 року, кінець строку 20.08.2021 року.
У державній установі "Синельниківська виправна колонія (№94)" відбуває покарання з 12.09.2018 року.
Згідно з характеристикою, наданою на засудженого ОСОБА_7 та довідки за особовою справою №269-И-18, за час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, працевлаштований на дільниці «СГП». Має 4 заохочення, стягнень не має. До роботи ставиться сумлінно та відповідально, завдання виконує вчасно, проявляє розумну ініціативу, завдання виконує якісно та вчасно, порушень правил техніки безпеки не допускає. Приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Заходи виховного характеру відвідує систематично, реагує на них правильно. Приймає активну участь у суспільно-корисному житті відділення, виконуючи разові доручення з благоустрою прилеглої до нього території. У вільний від роботи час читає багато книжок, дивиться новини та науково-популярні телепередачі. Вимоги режиму утримання розуміє правильно, порушень не допускає. В колективі відділення уживчивий, товаришує із засудженими, які мають потенційно позитивну спрямованість, користується серед них певним авторитетом. За характером товариський, миролюбний, не прагне до лідерства. У відносинах з адміністрацією тактовний, ввічливий. Зовнішній вигляд охайний, спальне місце та приліжкову тумбочку підтримує в чистоті. Соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими підтримує, отримує носилки та передачі, стосунки задовільні. На профілактичному обліку не перебуває. Провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює
повністю, розкаюється у вчиненому злочині. Виконавчого листа немає.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 , оскільки на момент звернення до суду із поданням мету покарання було досягнуто, засуджений виправився і немає необхідності в подальшому відбуванні ним реального покарання у вигляді позбавлення волі.
Колегія суддів вважає, що ухвала Синельниківського міськрайонного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2020 року, якою було відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, не відповідає фактичним обставинам провадження та підлягає скасуванню, а апеляційна скарга засудженого про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - задовольнити.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2020 року - скасувати.
Заяву засудженого ОСОБА_7 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування призначеного покарання на невідбутий строк.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4