У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Доманівського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Доманівського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2021 року, стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Доманівка, Доманівського району Миколаївської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .
- якою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, повернуто прокурору.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_8

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Апелянт просить ухвалу Доманівського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, повернуто прокурору - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2021 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, повернуто прокурору.

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
Апелянт не погоджується з ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2021 року, вважає її незаконною, та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Зазначає, що в обвинувальному акті чітко і конкретно викладена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на норми закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване конкретне обвинувачення.

Вказує, що суд першої інстанції при вирішенні питання про повернення прокурору обвинувального акта під час підготовчого судового засідання наперед надав оцінку предмету доказування у кримінальному провадженні, вийшов за межі наданих йому повноважень та припустився оцінки правильності викладу обвинувачення щодо його суті, що є неприпустимим, оскільки фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, підлягають доказуванню лише під час судового розгляду, а не у ході підготовчого судового засідання, коли обвинувальний акт перевіряється на відповідність вимог ч. 2 ст. 291 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Як слідує з обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, як прохання та одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції, пославшись на порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, дійшов висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України, а саме, обвинувальний акт не містить конкретного формулювання обвинувачення, висунутого ОСОБА_6 , а саме не конкретизовані повноваження обвинуваченої ОСОБА_9 , як представника влади, а саме законодавчої чи виконавчої, не конкретизовано функції повноважень як керівника територіального центру, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих чи адміністративно-господарських, не зазначені підстави визначення цих повноважень.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до змісту ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій обвинуваченого, визначаються межі судового розгляду.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню провадження до судового розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність саме вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.
Як слідує із змісту обвинувального акта, дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 368 КК України, а саме, як прохання та одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такого службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої влади та службового становища, але у формулюванні обвинувачення не конкретизовано повноваження обвинуваченої ОСОБА_6 , як представника влади, окрім того в обвинувальному акті, взагалі не викладені фактичні обставини щодо повноважень директора територіального центру, як службової особи.

Такий обвинувальний акт, який містить недоліки та суперечності, суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (у справі «Абрамян проти Росії») більш ґрунтовно тлумачить зазначену норму, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, та як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. Оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камінські проти Австрії» №9783/82 п. 79).

Також слід врахувати, що положення пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, п. 52; п. 58; рішення від 20.04.2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року.

Як зазначено у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, в обвинувальному акті важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України з наведених в оскаржуваній ухвалі підстав. Такі порушення перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Саме тому обвинувальний акт з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, для приведення у відповідність до вимог КПК України.

Доводи прокурора про те, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, є необґрунтованими.

Обвинувачення має бути викладено в чіткій, категоричній формі, не повинно допускати двоякого трактування. І саме такий принцип при складанні процесуального рішення та викладенні обвинувачення має належним чином забезпечити виконання завдання кримінального провадження, закріпленого у ст. 2 КПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд вийшов за межі повноважень під час підготовчого судового засідання є безпідставними, адже суд не вдавався до оцінки доказів по справі, а лише перевірив обвинувальний акт на наявність у ньому відомостей, передбачених ч. 2 ст. 291 КПК України.

З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної ухвали, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну прокурора Доманівського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Доманівського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, повернуто прокурору залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: