г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/213/21
Номер провадження 1-кп/213/142/21
В И Р О К
Іменем України

17 березня 2021 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новокурське Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта базова середня, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на час вчинення злочину проживав за цією ж адресою, на теперішній час утримується в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3) за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Світла, 2,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новокурське Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта базова середня, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на час вчинення злочину проживав за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час утримується в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3) за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Світла, 2,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України (кримінальне провадження №0000303 від 11.10.2020 року), -

за участю сторін кримінального провадження -

сторони обвинувачення:
прокурора - ОСОБА_5 ,

сторони захисту:
обвинувачених - ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , 09.10.2020 приблизно о 09.20 годин прийшли до приміщення літньої кухні, що знаходиться на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходився господар домоволодіння ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та його співмешканка ОСОБА_9 , де вони всі разом почали вживати міцні спиртні напої.

В подальшому, приблизно о 21.00 годин цього ж дня, під час сумісного розпиття спиртних напоїв у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_8 , до яких послугували розповіді співмешканки ОСОБА_8 , - ОСОБА_9 , про аморальну поведінку співмешканця, раптово виник єдиний сумісний злочинний умисел, направлений на спричинення останньому тілесних ушкоджень, реалізуючи який, діючи умисно, групою осіб, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , почергово завдавали удари руками та ногами по голові та тулубу потерпілого ОСОБА_8 , чим спричинили останньому відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1724 від 19.10.2020 наступні тілесні ушкодження у вигляді: 22 садин обличчя, тулуба, верхніх кінцівок, синця навколо лівого ока, перелому 8-11 ребер ліворуч, 5-10 ребер праворуч ускладнені правобічним гемопневомотораксом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтвердив всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вину визнав у повному обсязі, просив кримінальне провадження слухати в скороченому порядку. Зазначив, що не хотів цього, так вийшло, оскільки був п`яним. У вчиненому щиро кається, просить застосувати до нього іспитовий строк.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтвердив всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вину визнав у повному обсязі, просив кримінальне провадження слухати в скороченому порядку. Зазначив, що були у гостях, розпивали спиртні напої і жінка потерпілого почала скаржитись на те, що він її бив, заступились за неї. У вчиненому щиро кається, просить застосувати до нього іспитовий строк.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, заявив клопотання про розгляд кримінального провадження за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має. Просить суд їх суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнається судом винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнається судом винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб.

Вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою всіх учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом достовірно з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, який не одружений, дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, не працює, на обліку як безробітний не перебуває (т.2 а.с.43), за місцем проживання характеризується посередньо - скарг не надходило, в побуті і громадських місцях веде себе пристойно, але повагою і авторитетом не користується, схильний до зловживання алкоголем (т.2 а.с.41), з психічними розладами до лікаря-психіатра не звертався, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (т.2 а.с.44), раніше не судимий (т.2 а.с.40), вперше притягується до кримінальної відповідальності. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, у вчиненому розкаюється.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, який не одружений, дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, не працює, на обліку як безробітний не перебуває (т.2 а.с.43), за місцем проживання характеризується посередньо скарг не надходило, в побуті і громадських місцях веде себе пристойно, але повагою і авторитетом не користується, схильний до зловживання алкоголем (т.2 а.с.53), знаходиться під наглядом у лікаря-психіатра, діагноз: F70.0, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (т.2 а.с.52), раніше не судимий (т.2 а.с.51), вперше притягується до кримінальної відповідальності. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_4 вину визнав повністю, у вчиненому розкаюється.

При цьому, за висновком судово-психіатричної експертизи №203 від 17.12.2020 (т.2 а.с.118-121) ОСОБА_4 в період інкримінованого йому діяння на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше та виявляє у теперішній час легку розумову відсталість із порушенням емоцій та поведінки. За своїм психічним станом в той момент не був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У теперішній час (на момент проведення експертизи) за своїм психічним станом також не може повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, може предстати перед слідством та судом та нести карну відповідальність. У разі засудження до відбування покарання у місцях позбавлення волі до нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання (відповідно до ч.2 ст.20 КК України).

Отже, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин у стані обмеженої осудності, що є підставою, одночасно із призначенням покарання застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем відбування покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання кожному з обвинувачених, згідно вимог ст. 66 КК України - щире каяття. Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставину, яка пом`якшує покарання, суд вважає, що покарання їм повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування статті 69 та статті 69-1 України судом не знайдено.

Зазначені захисником обставини, що ОСОБА_10 і ОСОБА_4 є раніше не судимими, вперше притягуються до кримінальної відповідальності та мають позитивні характеристики, враховані судом при дослідженні їх особистостей, але не можуть бути визнані як обставини, що пом`якшують покарання, оскільки вони вчинили тяжкий злочин групою осіб. Активного сприяння ними розкриттю злочину судом також не встановлено, оскільки такою обставиною слід вважати надання органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи. При цьому, ОСОБА_10 і ОСОБА_4 покинули місце вчинення злочину і будь-якої допомоги потерпілому, після побиття, не надали.

Раніше обраний обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з 17 березня 2021 року, зарахувавши в строк відбування покарання час, проведений ним під вартою, починаючи з 22 жовтня 2020 року по 16 березня 2021 року включно.

Раніше обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з 17 березня 2021 року, зарахувавши в строк відбування покарання час, проведений ним під вартою, починаючи з 22 жовтня 2020 року по 16 березня 2021 року включно.

Раніше обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі ч.2 ст.20 КК України застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заходи медичного характеру в виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання.

Матеріали кримінального провадження №0000303 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/213/21, пр. №1-кп/213/142/21.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч.6 ст.376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженим роз`яснено вимоги ч.3 ст.376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .