Справа № 357/6395/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

здійснивши судовий розгляд у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002251, яке внесене до ЄРДР 04 червня 2020 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Киритно-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 396 КК України та ст. 198 КК України (в редакції згідно із Законами № 5283-VI від 18 вересня 2012 року, № 71-VIII від 28 грудня 2014 року),

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

законні представники потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

педагог ОСОБА_15 ,

обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ,

захисники ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Близько 23:55 год. 03 червня 2020 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 рухалися на автомобілі марки «Volvo» червоного кольору, з реєстраційними номерними знаками республіки Естонія, під керуванням ОСОБА_18 містом Біла Церква Київської області.

Проїжджаючи автомобільний міст, що пролягає через річку «Рось» у напрямку вул. Павліченко, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 попрохали зупинити автомобіль, щоб вийти з особистих потреб.

Біля будинку АДРЕСА_4 , після того, як автомобіль «Volvo» червоного кольору, з реєстраційними номерними знаками республіки Естонія, зупинився, ОСОБА_6 з ОСОБА_4 вийшли з нього.

ОСОБА_4 , побачивши неповнолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які в цей час рухалися, через вищевказаний міст у напрямку «Таращанського масиву», вирішив заволодіти їх майном. ОСОБА_6 підійшов до неповнолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , розпочав з останнім розмову. Тим часом, ОСОБА_4 підійшов до багажного відділення автомобіля та дістав звідти пневматичний газобалонний пістолет.

Після цього, підійшовши до ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , ОСОБА_4 наказав неповнолітнім дістати свої мобільні телефони та передати йому. При цьому, погрожував неповнолітнім ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , демонструючи пневматичний газобалонний пістолет та спрямовуючи ствол зброї почергово у напрямку неповнолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_4 застосував погрозу насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я неповнолітніх потерпілих та яку останні сприйняли, як реальну загрозу для свого життя та здоров`я.

Після цього, ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, відкрито заволодів майном неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а саме мобільним телефоном марки «XIAOMI REDMI 7/32 ГБ», який належав неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 , вартістю 2 600 грн., в середині якого знаходилася сім-карта оператора «Київстар», яка матеріальної цінності для потерпілого не має, чим заподіяв матеріальної шкоди неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 на суму 2 600 грн. та мобільним телефоном «HUAWEY SMART P+», який належав потерпілому ОСОБА_10 вартістю 3 575 грн., з сім-картою оператора «Київстар», яка матеріальної цінності для потерпілого не має, чим заподіяв матеріальної шкоди неповнолітньому ОСОБА_10 на суму 3 575 грн. При цьому, неповнолітній потерпілий ОСОБА_11 втік з місця вчинення нападу.

Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном і ОСОБА_6 сіли до вказаного вище автомобіля, залишили місце вчинення злочину, розпорядившись майном, яким незаконно заволодів ОСОБА_4 , на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 був очевидцем вчинення ОСОБА_4 нападу, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи факт вчинення ОСОБА_4 злочину та маючи реальну можливість повідомити правоохоронні органи про вчинений злочин, з місця злочину зник.

Тим самим, ОСОБА_6 заздалегідь не обіцяно приховав вчинення тяжкого злочину, чим надав можливість ОСОБА_4 зникнути з місця скоєння злочину, переховатися від органу досудового розслідування, чим створив перешкоду у своєчасному виявленні та розкритті тяжкого злочину.

При цьому, ОСОБА_6 ставши очевидцем вчинення ОСОБА_4 нападу, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи факт вчинення ОСОБА_4 злочину та те, що майно завідомо одержане злочинним шляхом, залишив місце вчинення злочину. При цьому, заздалегідь не обіцяно отримав від ОСОБА_4 майно, завідомо одержане злочинним шляхом, а саме: мобільний телефон «XIAOMI REDMI 7/32 ГБ», який 04 червня 2020 року збув продав в м. Вінниця.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, а саме, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Тоді як, дії ОСОБА_6 за ознаками складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 198 КК України (в редакції згідно із Законами № 5283-VI від 18 вересня 2012 року, № 71-VIII від 28 грудня 2014 року), а саме, як заздалегідь не обіцяне отримання, збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) майна, одержаних злочинним шляхом та кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, а саме, як заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, отримавши згоду учасників кримінального провадження, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо обставин, які ними не оспорювалися, оскільки вони розуміли правильно їх зміст, сумнівів у добровільності їх позиції не було, а їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі ч. 4 ст. 349 КПК України, суд допитав обвинуваченого ОСОБА_4 , який визнав, що вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 187 КК України та надав покази, які повністю узгоджуються із зазначеними у обвинувальному акті, жалкував про вчинене, висловив готовність понести будь-яке покарання, не пов`язане з позбавленням волі, зазначав, що шкоду потерпілим відшкодував, перебування у СІЗО стало для нього великим уроком і більше до місць позбавляти волі він потрапляти не хоче.
На підставі ч. 4 ст. 349 КПК України, суд допитав обвинуваченого ОСОБА_6 , який визнав, що вчинив злочини, передбачені ч. 1 ст. 396, ст. 198 КК України та надав покази, які повністю узгоджуються із зазначеними у обвинувальному акті, жалкував про вчинене, зазначав, що шкоду потерпілим відшкодував, просив обмежитися вже відбутим ним у СІЗО строком.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Згідно із п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та усунення заподіяної шкоди.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не установлено.

Згідно із п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття та усунення заподіяної шкоди.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не установлено.

Мотиви призначення покарання.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно із ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років.

Суд зазначає, що згідно із ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 198 КК України є нетяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді: арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Суд зазначає, що згідно із ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 396 КК України є нетяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді: арешту на строк до трьох місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Судом установлено, що згідно із Вимогою УІП та координації поліції «102» ГУНП в Київській області м. Київ, вул. Воздвиженська від 05 червня 2020 року № 15597/109/1001/02-2019, ОСОБА_6 раніше не судимий.

Відповідно до характеристики, виданої головою/старостою Вільшанської сільської ради ОСОБА_19 , ОСОБА_6 характеризується позитивно.

Згідно із довідкою Комунального некомерційного підприємства «Вільшанська центральна районна лікарня» № 1253 від 19 червня 2020 року, ОСОБА_6 у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра під диспансерним наглядом не перебуває.

Відповідно до завіреної виписки № 49-2020/2232 від 03 лютого 2020 року, свідоцтва про народження, зареєстрованого в Естонії, ОСОБА_6 має малолітнього сина ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Отже, з огляду на установлені дані про ОСОБА_6 , який раніше не судимий, має малолітнього сина, характеризується позитивно, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, усунення заподіяної шкоди, відсутність обставин, які обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які є нетяжкими, суд вважає, що йому належить призначити покарання, у межах санкції ст. 198 КК України у виді шести місяців арешту та у межах санкції ч. 1 ст. 396 КК України у виді двох місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за ст. 198, ч. 1 ст. 396 КК України, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді семи місяців двадцять одного дня арешту.

Суд вважає, що таке покарання буде достатнім для досягнення мети покарання визначеній у ст. 50 КК України, а саме виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень, а призначення більш суворого виду покарання не є необхідним.

Відповідно до Протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05 червня 2020 року, ОСОБА_6 фактично затриманий 05 червня 2020 року о 10:00 год. та 26 січня 2021 року, згідно із ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звільнений з-під варти.

Тобто, строк його попереднього ув`язнення з 05 червня 2020 року до 26 січня 2021 року становить - сім місяців двадцять один день.

Їх відповідно до правил, ч. 1, 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_6 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.

Таким чином, його необхідно звільнити від відбування покарання, у зв`язку із його фактичним відбуттям.

Судом установлено, що згідно із Вимогою УІП та координації поліції «102» ГУНП в Київській області м. Київ, вул. Воздвиженська від 12 червня 2020 року № 16058, ОСОБА_4 раніше не судимий, в силу ст. 89 КК України.

Відповідно до Характеристики, виданої головою/старостою Вільшанської сільської ради ОСОБА_19 , ОСОБА_4 характеризується позитивно.

Згідно із довідкою Комунального некомерційного підприємства «Вільшанська центральна районна лікарня» № 1252 від 19 червня 2020 року, ОСОБА_4 у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра під диспансерним наглядом не перебуває.

Отже, з огляду на установлені дані про ОСОБА_4 , який, в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий, має малолітню доньку, характеризується позитивно, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, усунення заподіяної шкоди, відсутність обставин, які обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким, суд вважає, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити мінімальне покарання в межах санкції ч. 1 ст. 187 КК України, у виді трьох років позбавлення волі.

Суд вважає, що таке покарання буде достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень, а призначення більш суворого виду покарання не є необхідним.

Відповідно до Протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05 червня 2020 року, ОСОБА_4 фактично затриманий 05 червня 2020 року о 10:00 год. та 25 березня 2021 року, згідно із ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звільнений з-під варти.

Тобто, строк його попереднього ув`язнення з 05 червня 2020 року до 25 березня 2021 року становить дев`ять місяців двадцять днів.

Їх відповідно до правил ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_4 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Разом з тим, зважаючи на те, що ОСОБА_4 призначається покарання у виді позбавлення волі не більше п`яти років, з огляду тяжкість вчиненого ним злочину, його позитивну характеристику, наявність обставин, які пом`якшують покарання щире каяття, усунення заподіяної шкоди, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання і відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, його необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та покладенням обов`язків, передбачених у ч. 1 ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Відповідно до довідки про витрати на проведення інженерно-технічної експертизи у кримінальному провадженні № 0002251 висновок експерта від 19 червня 2020 року № 8-2/641, витрати на проведення експертизи становлять 1 307,60 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України, їх необхідно стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави, адже він був знаряддям вчиненого ним злочину.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно із ч. 3 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується також у разі, коли особа звільняється від кримінальної відповідальності чи покарання з підстав, передбачених цим Кодексом, крім звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Отже, знаряддя вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, підлягає спеціальній конфіскації, навіть у випадку коли особа звільняється від покарання відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України.

Таким чином, згідно із ч. 1 ст. 96-1 КК України, пневматичний газобалонний пістолет моделі «MAKAROV» калібру 4,5 мм. № НОМЕР_1 та магазин до нього конфіскувати у власність держави.

Згідно із постановами про визнання речовим доказом від 05 червня 2020 року, визнані речовими доказами: мобільний телефон марки «Huawei» (IMEI1 НОМЕР_2 IMEI2 НОМЕР_3 ), мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7 Elipse Black» (IMEI1 НОМЕР_4 IMEI2 НОМЕР_5 ), футболка чорного кольору, шорти чорного кольору, панама червоно кольору, мобільний телефон марки «Айфон 4», мобільний телефон «Huawei», магазин від пістолету, пістолет із маркуванням «SAS MAKAROV 177 CAL 4,5 mm Made in Taiwan НОМЕР_1 »

Згідно із п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, їх належить повернути власникам.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, арешт накладений на автомобіль «Volvo V70 classic», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_6 (республіка Естонія)», футболку чорного кольору, панаму червоного кольору та шорти чорного кольору, згідно із ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_21 від 09 червня 2020 року, необхідно скасувати.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу судом не встановлено.

Суд вважає, що з огляду на звільнення від відбування покарання, застосований, згідно із ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2021 року, запобіжний захід до ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання, підстави, передбачені ч. 2 ст. 177 КПК України, для його продовження відсутні і його необхідно скасувати.

Керуючись ст. 100, 124, 368, 374, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_4 , його попереднє ув`язнення з 05 червня 2020 року до 25 березня 2021 року дев`ять місяців двадцять днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Іспитовий строк обчислювати з 12 квітня 2021 року.

Скасувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який застосований до ОСОБА_4 , згідно із ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2021 року.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1 307,60 грн.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 198 КК України (в редакції згідно із Законами № 5283-VI від 18 вересня 2012 року, № 71-VIII від 28 грудня 2014 року) та ч. 1 ст. 396 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання:

за ст. 198 КК України шість місяців арешту;

за ч. 1 ст. 396 КК України два місяці арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання, шляхом часткового складання покарань за ст. 198 та ч. 1 ст. 396 КК України, у виді семи місяців двадцяти одного дня арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 1, 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_6 , його попереднє ув`язнення з 05 червня 2020 року до 26 січня 2021 року сім місяців двадцять один день, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, у зв`язку із його фактичним відбуттям.

Згідно із ч. 1 ст. 96-1 КК України, пневматичний газобалонний пістолет моделі «MAKAROV» калібру 4,5 мм. № НОМЕР_1 та магазин до нього конфіскувати у власність держави.

Скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_21 від 09 червня 2020 року на автомобіль «Volvo V70 classic», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_6 (республіка Естонія)», футболку чорного кольору, панаму червоного кольору та шорти чорного кольору.

Речові докази:

футболку чорного кольору, панаму червоного кольору та шорти чорного кольору, мобільний телефон марки «Айфон 4», мобільний телефон «Huawei» повернути власнику ОСОБА_6 ;

мобільний телефон марки «Huawei» (IMEI1 НОМЕР_2 IMEI2 НОМЕР_3 ), - вважати повернутим власнику, згідно із розпискою законного представника потерпілого ОСОБА_13 від 12 червня 2020 року;

мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7 Elipse Black» (IMEI1 НОМЕР_4 IMEI2 НОМЕР_5 ), - вважати повернутим власнику, згідно із розпискою законного представника потерпілого ОСОБА_12 від 12 червня 2020 року.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з особливостями визначеними ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити прокурору та обвинуваченим.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1
Київської області