Справа № 750/3264/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/277/21
Категорія - ч.1 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000230 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 листопада 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, освіта вища, не працює, раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено обчислювати з дня його фактичного затримання на виконання вироку суду.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_11 20000 грн. моральної шкоди, 58030 грн. майнової шкоди та 10000 грн. витрат за надання правової допомоги.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.01.2019 року, на автомобіль «ВАЗ-21124», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Питання про речові докази вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 12 січня 2019, близько 16.50 год., ОСОБА_9 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «ВАЗ-21124», р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Доценка в м. Чернігові, зі сторони вул. Космонавтів у напрямку вул. Генерала Пухова.

Рухаючись у вказаному напрямку, в районі будинку № 17-а, по вул. Доценка в м. Чернігові, ОСОБА_12 проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку та, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, по якому пішохід перетинав проїзну частину, не зупинився та не надав йому дорогу, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу в момент виникнення небезпеки для руху, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 , яка перетинала проїзну частину вул. Доценка, в межах нерегульованого пішохідного переходу, з лівого на правий бік, відносно напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_9 .

У результаті наїзду ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів внутрішнього і зовнішнього виростків правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 69 від 13.02.2019 відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу.

Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_9 перемістив транспортний засіб; не вжив можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілій, не викликав бригаду швидкої медичної допомоги; не повідомив про ДТП орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції; не вжив всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, не огородив їх та не організував об`їзд місця пригоди.

В дорожній обстановці водій ОСОБА_9 порушив вимоги п.п.1.3, 1.5, 2.3 б), 2.9 а), 12.3, 18.1, 2.10 а),в), г), д), е) Правил дорожнього руху, що стало умовою та причиною настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок місцевого суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказав на суперечливість показань свідка ОСОБА_13 з приводу місця наїзду на пішохода і пошкоджень автомобіля та інформації, яка слідує зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.01.2019 року, згідно якої місце наїзду розташоване поза зоною пішохідного переходу. На те саме вказує й ілюстративна таблиця до протоколу огляду місця події та огляду транспортного засобу від 12.01.2019 року. При цьому вказані протиріччя не були усунуті під час судового розгляду. Зазначив, що свідок ОСОБА_14 під час досудового розслідування не був допитаний, матеріали його допиту стороною обвинувачення стороні захисту відкриті не були, що є підставою для визнання цих показань недопустимим доказом. Апелянт не погоджується з висновком суду, що дорожні умови та обстановка дозволяли обвинуваченому своєчасно виявити на проїзній частині пішохода і вжити заходів до уникнення наїзду на неї. Зазначив, що ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду об`єктивна можливість виявити пішохода встановлена не була. Також не було встановлено, чи мав технічну можливість водій уникнути наїзду на пішохода. Вказав, що така технічна можливість могла бути встановлена шляхом призначення судової автотехнічної експертизи обставин та механізму ДТП, чого зроблено не було. Крім того, послався на невідповідність позовної заяви вимогам п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України. Зазначив, що до суми цивільного позову не повинні враховуватись чеки за благодійні внески та акти наданих послуг, що не пов`язані з відновленням здоров`я потерпілої. Також деякі чеки про оплату медичних препаратів, не пов`язані з отриманими потерпілою тілесними ушкодженнями. Крім того, витрати за надання правової допомоги не відносяться до судових витрат та не підлягають стягненню з обвинуваченого.

Представник потерпілої ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_15 подав заперечення на апеляційну скаргу сторони захисту, в яких просив залишити вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 без змін.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора та представника потерпілої, котрі також просили вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом ч.2 ст.439 КПК України, вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.

Відповідно до положень ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно зі ст.412 КПК України, істотними порушеннями кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Пунктом 2 ч.3 ст. 374 КПК України передбачено, що у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Проте, вказаних вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.

Так, чітке відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи. Адже фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченому. Тому наведені у вироку фактичні дані у своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Як слідує з обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_9 , останній скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 в межах нерегульованого пішохідного переходу, чим порушив, зокрема, п.18.1 Правил дорожнього руху.

Місцевий суд у своєму рішенні зазначив, що окрім показань потерпілої та свідків, вина ОСОБА_9 підтверджується письмовими доказами, зокрема і протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.01.2019 та план - схемою до нього, згідно яких слідчим зафіксовано, що ДТП сталося в межах нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід», в районі будинку № 17-а, по вул. Доценка, в місті Чернігові, в темну пору доби, проїзна частина освітлена міськими електромережами, без опадів.

При цьому судом не було належним чином досліджено вказану план-схему, зокрема, щодо обставин, які оспорюються стороною захисту, а саме - місце наїзду на пішохода та межі нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2.

Як показав допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_13 , 12.01.2019 року, він у якості слідчого виїхав на місце ДТП в районі ЗОШ №12, по вул. Доценка в м. Чернігові, де за інформацією був здійснений наїзд транспортного засобу на пішохода. По приїзду на місце події там знаходилися патрульні поліцейські, які повідомили, що потерпілу забрала карета швидкої. Транспортного засобу, який скоїв наїзд, на місці ДТП не було. Для проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди патрульні поліцейські запросили двох понятих. На цій ділянці місцевості мається нерегульований пішохідний перехід, позначений відповідним дорожнім знаком. З пояснень патрульних поліцейських та наявності витоптаного місця на снігу на проїзній частині він визначив місце наїзду на пішохода, яке знаходилося на відстані 8-9 метрів від нерегульованого пішохідного переходу, після чого склав протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди. Через деякий час надійшла інформація, що підозрюваний автомобіль був затриманий по вул. Пухова, біля кафе «Піцерія базис», за кермом якого знаходився обвинувачений ОСОБА_9 .

Відтак, під час розгляду кримінального провадження місцевим судом, не було усунуто вищенаведені протиріччя щодо встановлення місця вчинення ДТП, що позбавляє суд апеляційної інстанції перевірити належним чином доводи сторони захисту в цій частині.

Отже, враховуючи, що при розгляді кримінального провадження місцевим судом допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційна скарга сторони захисту підлягає задоволенню, а вирок суду підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 листопада 2019 року щодо ОСОБА_9 скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4