ЄУН 331/371/21
Провадження № 1-кп/331/271/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» квітня 2021 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003149 від 02.12.2020 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта професійно-технічна, офіційно не працевлаштованого, сімейний стан не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із Запорізької місцевої прокуратури № 3 надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

При проведенні підготовчого судового засідання, судом встановлено, що дане кримінальне провадження підсудне Жовтневому районному суду м. Запоріжжя, підстав для повернення обвинувального акту прокурору не встановлено, обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 02 грудня 2020 року, близько 18 години 10 хвилин, він керуючи автомобілем «ЗАЗ Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , він здійснював рух по проїзній частині Прибережної магістралі, рухаючись від вул. Української в напрямку вул. Запорізької в м. Запоріжжі в межах лівої смуги руху.

В цей час, в зоні дії нерегульованого пішохідного переходу, який розташований поблизу буд. № 2, що по вул. Українській в м. Запоріжжі та позначений дорожньою розміткою 1.14.1 («зебра», нерегульований пішохідний перехід), а також дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 («Пішохідний перехід») Правил дорожнього руху України, вийшла на проїзну частину пішохід ОСОБА_4 , перетинаючи її справа-наліво за напрямком руху автомобіля «ЗАЗ Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

При цьому, попереду у попутному з автомобілем «ЗАЗ Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 напрямку, рухався по проїзній частині Прибережної магістралі, в межах середньої смуги руху, невстановлений легковий автомобіль, водій якого, побачивши пішохода ОСОБА_4 , почав знижувати швидкість свого руху, а згодом повністю зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, надаючи перевагу в русі останній.

Під час подальшого руху, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ЗАЗ Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи об`єктивну можливість виявити зниження швидкості водієм невстановленого легкового автомобіля та його подальшу зупинку, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух та, виїхавши на пішохідний перехід, передньою правою частиною керованого ним транспортного засобу, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 .

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. 18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, відповідно до яких:

- п. 18.4. «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 18.4 Правил Дорожнього Руху України, згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» № СЕ-19/108-21/125-ІТ від 22.01.2021 року, з технічної точки зору знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортну пригоду (наїзд на пішохода ОСОБА_4 ), шляхом зниження швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до повної його зупинки до місця наїзду.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_4 спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1343 від 08.12.2020 року, закриті переломи лівих великогомілкової та малогомілкової кісток у ОСОБА_4 самі по собі кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалий розлад здоров`я. Дані ушкодження утворилися від дії тупого предмета (предметів). Не виключається можливість утворення встановлених тілесних ушкоджень в умовах вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми необережними діями, що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України з підстав, передбачених ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою, кримінальне провадження просив закрити.

Потерпіла підтримала вказане клопотання, не заперечувала проти його задоволення, підтвердила в судовому засіданні, що вона будь-яких претензій морального або матеріального характеру до обвинуваченого не має, матеріальний збиток відшкодовано в повному обсязі.

Прокурор проти задоволення заявленого клопотання не заперечував, посилаючись на те, що є достатні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Розглянувши клопотання по суті, заслухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частини другої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, не має судимості і раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні надав свою згоду на закриття кримінального провадження за даних нереабілітуючих підстав, повністю погодився з пред`явленим обвинуваченням та визнав свою винуватість у зазначеному діянні, примирився з потерпілою.

В судовому засіданні суд переконався в тому, що позиція обвинуваченого та позиція потерпілої є добровільною та істинною і під час розгляду провадження в суді потерпіла жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 284, 286, 314, 372 КПК України, ст. ст. 12, 46 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України з підстав, передбачених ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003149 від 02.12.2020 року відносно ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Скасувати арешт автомобіля «ЗАЗ Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2020 року (а.п. 65).

Речові докази:

- автомобіль «ЗАЗ Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_5 залишити у ОСОБА_5 за належністю (а.п. 63-64).

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1