Справа № 214/3700/20
1-кп/214/628/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за № 0000529 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, дітей не маючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , діючи усупереч вимогам ст.ст. 116-126 Земельного кодексу України, що регламентують набуття і реалізацію права на землю, з метою покращення своїх побутових умов, не маючи жодних рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, знаючи про те, що поблизу житлового будинку АДРЕСА_3 мається вільне місце для будівництва приміщення гаражу, маючи умисел на самовільне зайняття зазначеної земельної ділянки, шляхом будівництва на ній приміщення гаражу, реалізуючи свій злочинній намір, діючи умисно, всупереч встановленому законом порядку, без одержання будь-яких документів, які б посвідчували право власності чи право користування земельною ділянкою, а також в порядку вимог ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме без одержання містобудівних умов та обмежень, самостійно та з використанням приналежних йому будівельних матеріалів, на земельній ділянці площею приблизно 575 кв.м., що належить територіальній громаді м. Кривого Рогу, вчинив самовільне будівництво капітальної споруди, а саме приміщення гаражу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно акту Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 564-ДК/445/АП/09/01-20 від 05.05.2020, на земельній ділянці площею 0,0575 га, що розташована біля будинку АДРЕСА_3 , невстановленою особою ведеться будівництво розміщені 4 капітальні будівлі гаражних боксів та два фундаменти під будівництво. Через майданчик проходить повітряна лінія електропередач потужністю 0,4 КВ, та підземний електричний кабель напругою 6,0 кВт.

Таким чином, ОСОБА_5 у період з січня 2020 року по травень 2020 в порушення вимог ст.ст. 78, 93, 116, 123-125, 211 ч.1 Земельного кодексу України, ст. 1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» № 963-IV від 19.06.2003, що регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення уповноваженого органу Криворізької міської ради та державної реєстрації набуття необхідних та достатніх прав на володіння, користування чи розпорядження земельною ділянкою як власник чи як особа, якій надано право постійно чи тимчасово володіти і користуватися нею, із корисливих мотивів, спрямованих на протиправне використання землі у своїх потребах, шляхом організації виконання робіт найманими особами щодо будівництва гаражних боксів на самовільно зайнятій земельній ділянці, самовільно зайняв земельну ділянку загальною площею 0,0575 га земель житлової та громадської забудови під розміщення об`єктів незавершеного будівництва у тому числі в зоні особливого використання земель, а саме: в охоронюваній зоні повітряних ліній електропередач напругою 0,4 кВт площею 0,0152 га, та підземного кабелю напругою 6,0 кВт площею 0,0034 га.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.4 ст. 197-1 КК України, за ознаками: самовільне будівництво будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронній зоні.

20 квітня 2021 року до суду надана угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 від 20.04.2021року.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди. Дійсно вчинив злочин при обставинах зазначених у обвинувальному акті, щиро розкаюється у скоєному. З січня по травень 2020 року на по Героїв підпільників, без отримання дозвільних документів, він зайняв земельну ділянку та організував розчистку розрушених гаражів, а потім будівництво нових під СТО. Він винаймав робочих, закуповував буд.матеріали,слідкував за будівництвом. Він бачив, що там проходить електромережа.

Прокурор підтримав укладену з обвинуваченим угоду та просив її затвердити.

Захисник підтримала укладену обвинуваченим угоду та просила її затвердити.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін підготовчого судового провадження, які не заперечували щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди за таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди.

При проведенні підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє: права, передбачені абзацом 1 та 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст. 476 КПК України.

За таких підстав суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 з січня по травень 2020 року самовільно зайняв земельну ділянку, розпочав там будівництво без отримання дозволу в охоронюваній зоні ліній електропередач, у зв`язку з чим його дії було правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 197-1 КК України за ознаками: самовільне будівництво будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронюваній зоні.
При призначені покарання визначеного угодою від 20.04.2021 року суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому визначається щиросердне каяття.

Обставини, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України є осудним (Т. 2 а.с. 59 ).

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який раніше не судимий (Т. 2 а.с. 60), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога не перебуває (Т. 2 а.с. 58.59).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому., узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням ст.. 75 КК України з покладанням обовязків передбачених ст.. 76 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду від 20.04.2021 року про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_5 по кримінальному провадженні № 0000529 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 20.04.2021 року покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, з урахуванням обмежень передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, прокурору та обвинуваченому копія вироку вручається після проголошення.
Роз`яснити право на звернення з клопотанням про помилування та право на ознайомлення з Журналом судового засідання та подачі на нього своїх зауважень.

Суддя ОСОБА_1