ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2021 145/1641/20

1-кп/145/88/2021 Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тиврів обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000143 від 28.07.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Вінниця, жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Тиврівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, є матір`ю малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Біологічним батьком малолітнього ОСОБА_7 є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебуває в цивільному шлюбі із ОСОБА_4 . У зв`язку з чим, згідно ст.3 Сімейного кодексу України складають сім`ю, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У силу Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини, яка ратифікована Україною 21.02.1990 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., ст. ст. 49, 51 Конституції України, ст. ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці та несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Нехтування та порушення вищезазначених норм законодавства ОСОБА_4 та злісного невиконання нею своїх батьківських обов`язків при вихованні своїх малолітніх дітей, призвело до настання тяжких наслідків.

Зокрема, 03.10.2019, у зв`язку з неналежними матеріально-побутовими та санітарно - гігієнічними умовами життя, сім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_8 взята під соціальний супровід у Тиврівському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді.

Наказом Тиврівської районної державної адміністрації № 61 від 03.10.2019 р., на підставі вимог ст. 4 закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», ст. 150 Сімейного кодексу України та з урахуванням Порядку ведення службами у справах дітей обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики від 20.01.2014 р. № 27, на облік в службі у справах дітей та сім`ї, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах поставлені малолітні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В період з 03 жовтня 2019 року по 22 липень 2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , будучи під постійним наглядом служби у справах дітей та сім`ї Тиврівської районної державної адміністрації, працівників Тиврівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Строїнецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області, та попередженими про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків по догляду за дітьми, їх вихованню і захисту, грубо ігноруючи вимоги щодо належного виховання та матеріального утримання малолітніх дітей, через недбале ставлення до них, діючи умисно та систематично, не бажаючи змінювати спосіб свого життя, злісно ухилялися від їх виконання, продовжуючи вести аморальний спосіб життя та зловживати алкогольними напоями, не забезпечивши таким чином своїх малолітніх дітей належними матеріально-побутовими та санітарно-гігієнічними умовами життя, повноцінним харчуванням та наданням необхідної медичної допомоги.

Нехтуючи на попередження, ОСОБА_4 , 14.10.2019 р. притягнена до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.184 КУпАП, тобто невиконання батьками обов`язків, щодо виховання дітей. Однак незважаючи на це, продовжувала вести аморальний спосіб життя.

Окрім того, ОСОБА_8 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства в сім`ї, що негативно впливало на виховання його малолітніх дітей.

Злісне невиконання ОСОБА_4 своїх батьківських обов`язків по догляду за дітьми неодноразово фіксувалось відповідними перевірками обстеження умов проживання в період з 15.12.2019 по 08.07.2020, про що комісією у складі представників служби у справах дітей та сім`ї Тиврівської районної державної адміністрації за участю фахівців Тиврівського районного центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, а також представників Строїнецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області складені акти та підтверджено, що житловий будинок, де проживала вказана сім`я, постійно знаходився в занедбаному стані, всередині будинок не прибраний, недостатньо провітрений, належним чином не опалений, повітря насичене стійким запахом алкоголю, дитячий одяг розкиданий та невипраний, продуктами сім`я для повноцінного харчування дітей не забезпечена, посуд брудний та розкидані залишки їжі, малолітній ОСОБА_7 не навчений до горщика та свої природні потреби справляє на порозі будинку.

У подальшому, 28.07.2020 р., ОСОБА_8 , нехтуючи загальними елементарними правилами безпеки при користуванні електроприладами, а саме: при налаштуванні роботи радіоприймача, в порушення пам`ятки з електробезпеки здійснив з`єднання двох частин електрокабелю, яке не ізолював, увімкнув до електромережі та залишив увімкненим на вхідних дверях будинку, провід якого звисав на відстані 1 м. від землі. Надалі, того ж самого дня, близько 19-00 год.. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, яке розташоване в АДРЕСА_2 , злісно не виконуючи свої батьківські обов`язки, умисно, без будь-яких на те важливих об`єктивних причин, з метою проведення власного дозвілля, залишила без нагляду свого малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння та його суспільно - небезпечні наслідки, але легковажно розраховуючи, що вони не настануть, не забезпечила своєму малолітньому сину ОСОБА_7 на цей час безпечних умов перебування у дворі власного господарства, хоча була зобов`язана та мала реальну можливість таку безпеку забезпечити та передбачити створену загрозу для життя і здоров`я дитини. Малолітній ОСОБА_7 , граючись біля вище вказаного кабелю та, будучи облитий водою під час дитячих забавок із своєю малолітньою сестрою ОСОБА_9 , з необережності взяв в руки оголений, не ізольований електричний кабель, який знаходився біля вхідних дверей житлового будинку та був увімкнений до електричної мережі, внаслідок чого останнього вразило електричним струмом та наступила смерть. Згідно висновку експерта №700 від 16.09.2020 смерть ОСОБА_7 настала від ураження технічним струмом, про що свідчать виявлені під час судово - медичного дослідження на його тілі типова електромітка, а також ознаки швидконасталої смерті та порушення органного кровообігу.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винуватість в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні за ст. 166 КК України визнала, розкаялася у вчиненому, підтвердила обставини, зазначені в обвинувальному акті та дала показання про те, що 28.07.2020, біля 18-00 год., її діти вийшли на вулицю, а вона залишилась в будинку, діти гралися на вулиці і обливалися водою із крана. Старшій дочці Софії на той час було 5 років. З хати на вулицю через вікно був проведений електрокабель, на вилки від радіошнура був намотаний електропровід, але не ізольований. Місце з"єднання було низько над землею. Шнур був протягнутий і увімкнений в розетку 28.07.2020 р. В будинку знаходився співмешканець ОСОБА_8 і вони дивились передачі по телевізору. Діти були на вулиці близько 30 хвилин. Знаходячись в будинку вона почула через відчинене вікно звук, ніби щось впало, вийшла до дітей і побачила біля входу в будинок лежав син ОСОБА_10 , в руках тримав електропровід і трусилась рука. Вона схопила провід, щоб вирвати його з рук ОСОБА_10 і її вдарило током, крикнула співмешканцю і він вирвав із рук сина кабель. ОСОБА_10 ще дихав, але через хвилин 20, ще до приїзду лікарів, помер. Визнає, що не додивилася за дитиною. Даний електрошнур до радіоприймача, що був на вулиці, ОСОБА_8 витягував неодноразово і вона його не один раз просила, щоб не робив цього, оскільки оголені провода створюють небезпеку для дітей.

Суд вважає показання обвинуваченої достовірними, правдивими, належними і допустимими, оскільки вони не спростовуються, а навпаки підтверджуються доказами зібраними до обвинувального акту.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороно обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадженн мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В силу ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Також винуватість ОСОБА_4 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

протоколом огляду місця події господарства в АДРЕСА_2 з фототаблицями до нього від 28.07.2020 р., в ході якого, при вході в будинок, зліва, у верхньому краю одвірка, на цвяхові, біля дерев`яних вхідних дверей червоного кольору, зачіплене радіо червоного кольору, на якому при вході струму, на гнізді знаходиться позначка 220 V, електропровід від радіо відсутній, від антени знаходиться провід білого кольору, земля при вході в будинок мокра, також на землі знаходиться провід із однієї сторони із входом у радіо, кінець провода оголений, інша частина провода, довжиною близько трьох метрів, на одному кінці провода з вилкою, а друга сторона оголена. При вході в будинок по лівій стороні відчинено вікно, через яке, як пояснювала ОСОБА_4 , було проведено провід від радіо до розетки, при вході у будинок знаходиться веранда, в якій зліва знаходяться двері, які ведуть до коридору будинку, та знову зліва знаходяться дерев"яні двері, які ведуть до кімнати будинку, де зліва знаходиться дерев"яна шафа, за якою дерев"яна тумба, на якій телевізор, біля телевізора подовжувач сірого кольору, кінець якого увімкнений в розетку, далі знаходиться ліжко, на якому труп дитини чоловічої статі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , положення трупа лежаче на спині, руки та ноги виправлені, труп ніжний на дотик, трупне заклякнення відсутнє, трупні плями розташовані на задній поверхні тіла, при натисканні зникають та швидко відновлюють свій колір, при огляді голови трупа рухливості та деформації кісток черепа відсутні, обличчя без ушкоджень, шия чиста, при огляді грудей, спини, живота тілесних ушкоджень не виявлено, кінцівки на дотик цілі, на долоні поверхні лівої кисті перпендикулярно до її довжини побліднілі шкіряні прояви по всій довжині шириною 0,5 см, труп без одягу, у будинку брудно, одяг розкиданий, посуд брудний, на меблях шар пилу, на зазначених проводах ізоляційна стрічка відсутня та при огляді місця події фрагментів стрічки не виявлено, під час ОМП в АДРЕСА_2 , було вилучено радіоприймач та дві частини кабелю із оголеними проводами (а.с. 53-62);

висновком експерта Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи № 700 від 16.09.2020, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 , окрім електромітки, виявлені садна на тулубі та кінцівках, що виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) мають ознаки легких тілесних ушкоджень та у причинному зв"язку зі смертю не стоять, смерть ОСОБА_7 настала від ураження технічним електрострумом, про що свідчать виявлені під час судово-медичного дослідження на його тілі типова електромітка, а також ознаки швидконасталої смерті та порушення органного кровообігу, між ураженням технічним електрострумом та смертю ОСОБА_7 є причинний зв"язок (а.с. 65-66);

актами обстеження умов проживання сім"ї ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 , від 23.09.2019 та 25.09.2019, згідно яких санітарний стан будинку незадовільний, антисанітарія, речі розкидані, посуд брудний, їжа незварена, будинок потребує утеплення (а.с. 77-78);

актом відвідування сім"ї ОСОБА_4 від 03.02.2020, згідно якого під час відвідування сім"ї ОСОБА_4 в АДРЕСА_3 , в будинку брудно, постільна білизна відсутня на обох ліжках, важке повітря, діти брудні (а.с. 83);

актом відвідування сім"ї ОСОБА_4 від 13.03.2020, згідно якого під час відвідування сім"ї ОСОБА_4 , в АДРЕСА_3 , співмешканець ОСОБА_8 перебуває з ознаками алкогольного сп"яніння, стверджує, що ОСОБА_4 пропадає вечорами разом з дітьми, не ночує вдома, ОСОБА_4 кричить, висловлюється ненормативною лексикою(а.с. 87);

актом відвідування сім"ї ОСОБА_4 від 17.06.2020, згідно якого під час відвідування сім"ї ОСОБА_4 , в АДРЕСА_3 , в помешканні частково чисто, речі розкидані, однак їсти приготовлено, посуд чистий, діти чисті, здорові, син ОСОБА_10 не навчений ходити, не проситься на горшок, свої потреби справляє на порозі (а.с.90);

актом відвідування сім"ї ОСОБА_4 від 24.06.2020, згідно якого під час відвідування сім"ї ОСОБА_4 , в АДРЕСА_3 , було проведено профілактичну бесіду щодо відповідального батьківства по відношенню до дітей, ОСОБА_4 ввечері була в нетверезому стані, зобов"язалася більше не вживати спиртного, в будинку посуд брудний, повітря важке (а.с. 91);

актом відвідування сім"ї ОСОБА_4 від 14.07.2020, згідно якого під час відвідування сім"ї ОСОБА_4 в АДРЕСА_3 , частково чисто, їсти приготовлено, посуд брудний, діти здорові, у співмешканця ОСОБА_11 помітне тремтіння рук, він поводився агресивно (кричав), в будинку важке повітря (а.с.94);

протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього, згідно якого ОСОБА_4 було запропоновано відтворити обставини, які відбувалися 28.07.2020 р., близько 19-00 год., в АДРЕСА_2 , на що остання погодилася, все розповіла та відтворила (а.с. 102 - 106);

постановою Тиврівського райсуду від 18.03.2019 р., згідно якої ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. в прибуток держави (а.с. 107).

Дослідивши вищезазначені докази, в їх сукупності, надавши їм належну оцінку, перевіривши доводи сторони обвинувачення, показання обвинуваченої, проаналізувавши висновки експертів, суд приходить до переконання про доведеність винності обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 166 КК України, тобто злісне невиконання батьками обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило важкі наслідки.

Призначаючи покарання за вчинене, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного (раніше несудима, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходиться на тридцять третьому місяці вагітності) обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання винуватості за вчинене суспільнонебезпечне діяння, щире каяття, обставини, які обтяжують відповідальність, (які в судовому засіданні не встановлені).

Відповідно до досудової доповіді про обвинувачену у кримінальному провадженні ОСОБА_4 № 42/19/95-21 від 06.01.2021 року складеною Тиврівським районним відділом Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що її виправлення без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Згідно положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст.50, 65 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченої можливо досягти без ізоляції від суспільства в умовах здійснення постійного контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положень ст.79, 76 КК України.

Суд враховує негативну характеристику обвинуваченої ОСОБА_4 за місцем проживання, згідно якої вона не працює, веде аморальний спосіб життя, інколи зловживає спиртними напоями ( а.с. 67).

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, і призначити покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 3 (три) роки вона не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п.п.1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме: радіоприймач та дві частини кабелю із оголеними проводами, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області (а.с. 100) - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів обвинуваченою - з моменту вручення їй копії вироку, рештою учасників процесу - з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тиврівський районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_12