Справа № № 585/608/21
Номер провадження 1-в/585/100/21
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
19 березня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , засудженого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни у режимі відеоконференцзв`язку із ДУ «Роменська виправна колонія (№56)», клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну не відбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі, призначеного вироком Чернігівського обласного суду від 12 березня 2001 року, на покарання у виді позбавлення волі на певний строк
В С Т А Н О В И В:
До Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло вищезазначене клопотання, у якому засуджений ОСОБА_3 просить на підставі ст. ст. 3, 8, 9, 24, 28, 40, 55, 63 ч. 3, 64, 68, 124-129 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 13, 14, 1 Європейської Конвенції з прав людини, ст. 1 Протоколу 12 Конвенції, ст. ст. 7, 8, 9, 10, 17, 21, 90, 537 ч. 1 п. 14, 539 КПК України, рішень Європейського суду з прав людини від 12.03.2019 року у справі «Пєтухов проти України № 2», від 15.10.2020 року у справі «Старишко проти України», від 10.12.2020 року у справі «Лопата та інші 23 заявника проти України» змінити йому покарання у виді довічного позбавлення волі на визначений термін позбавлення волі, посилаючись на порушення ст. 3 Європейської Конвенції з прав людини відносно нього.

У судовому засіданні засуджений доводи клопотання підтримав, вказавши на припинення катування, нелюдського поводження, приниження гідності, у зв`язку з чим просив змінити йому покарання у виді довічного позбавлення волі на визначений термін позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання засудженого, просив його задовольнити.

Представник ДУ «Роменська виправна колонія № 56» в судове засідання не з`явився, в заяві до суду просив справу розглядати без присутності представника.
Прокурор вважав, що клопотання не обґрунтоване і задоволенню не підлягає.

Дослідивши доводи клопотання та долучені до нього матеріали, матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку прокурора, інших учасників судового процесу, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Чернігівського обласного суду від 12 березня 2001 року, який ухвалою Верховного суду України від 15 травня 2001 залишений без змін, ОСОБА_3 засуджено за ст. ст. 17 ч. 2, 117 ч. 1, 93 п. «ж», 117 ч. 4, 42 КК України до довічного позбавлення волі (а.ос.с. 7-24, 26-29).

Вирок набрав законної сили 15.05.2001 року (а.ос.с. 31).

Вирішуючи клопотання суд вважає, що доводи засудженого з посиланням на рішення Європейського суду з прав людини «Пєтухов проти України № 2», «Старишко проти України», «Лопата та інші 23 заявника проти України» про те, що ув`язнення, яке не передбачає кінцевої конкретної дати, є порушенням ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у даному випадку не можуть бути підставою для заміни насьогодні покарання ОСОБА_3 на строкове.

Так, у своїй постанові від 15 травня 2019 року (реєстраційний номер 82120695) Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що 12 березня 2019 року ЄСПЛ ухвалив рішення у справі «Петухов проти України» («Petukhov v. Ukraine», заява № 41216/13). У цьому рішенні ЄСПЛ визнав, що довічне позбавлення волі засудженого без гарантування йому права перегляду вироку в частині скорочення строку відбування такого покарання та перспективи можливого звільнення суперечить статті 3 Конвенції. Для вирішення цієї проблеми держава повинна буде вжити заходи загального характеру: реформувати систему перегляду вироків щодо осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, так, щоби гарантувати у кожному конкретному випадку дослідження того, чи ґрунтується їх тривале ув`язнення на законних пенологічних підставах, а також, щоби дати можливість цим засудженим з певною мірою визначеності передбачати, що вони мають зробити для того, аби питання про їхнє звільнення було розглянуте, та за яких саме умов відповідно до стандартів, вироблених у практиці ЄСПЛ (§ 194).

Системний аналіз кримінального процесуального законодавства України дає підстави для висновку, що до компетенції судді місцевого суду, на даний час, не відноситься розгляд і вирішення питання про заміну покарання чи дострокове звільнення від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі. При цьому суд виходить з принципу правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права, який знайшов своє закріплення у практиці Конституційного Суду України і рішеннях Європейського суду з прав людини, оскільки при вирішенні такого клопотання суд повинен діяти відповідно до точного змісту норми права, яку він застосував, у межах своєї компетенції, суворо дотримуючись процедури розгляду клопотання, тобто виходити з принципу законності.

Лише за умови внесення змін до національного законодавства щодо можливості дострокового звільнення засуджених від покарання у виді позбавлення або заміни такого покарання на більш м`яке вирішення таких питань можливе в порядку діючих статей 537, 539 КПК України.

Доводи ОСОБА_3 та його захисника з приводу практики встановленої Європейським судом з прав людини, та конкретних справ, не можуть бути взяті до уваги, оскільки рішення Європейського суду з прав людини у конкретних справах перш за все стосується обов`язку держави виконати це рішення, а не обов`язку суду усувати певні законодавчі прогалини своїм рішенням.

Не можуть бути взяті до уваги й інші доводи клопотання, оскільки на сьогоднішній день КК України та КПК України, не визначають за судом права і можливості дострокового звільнення особи засудженої до покарання у виді довічного позбавлення волі, так як і не визначають процесуальної процедури вирішення даного питання, у зв`язку з чим суд не вправі перебирати на себе повноваження, що не віднесені до компетенції суду, зокрема прийняття рішень не передбачених законодавством України.

За таких обставин, підстави для задоволення клопотання відсутні.

Керуючись ст.ст.7, 9, 376, 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про заміну не відбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі, призначеного вироком Чернігівського обласного суду від 12 березня 2001 року, на покарання у виді позбавлення волі на певний строк - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали суду, засудженим - з дня отримання копії ухвали.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили в день розгляду справи апеляційним судом, якщо таку не було скасовано.
Повний текст ухвали оголошено 23 березня 2021 року о 08 годині 00 хвилин.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_6 ЦВЄЛОДУБ