Справа № 446/40/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.04.2021 м. Кам`янка-Бузька
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2021, головуючою суддею у справі є суддя ОСОБА_7 , яка ухвалою від 15.03.2021 призначила у справі підготовче засідання.
Ще 04 березня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про відвід всьому складу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області, в тому числі і головуючій судді у цій справі ОСОБА_7 .
В підготовчому засіданні 09.04.2021 судом ухвалено рішення передати заяву про відвід для розгляду іншому судді цього суду.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2021 така заява про відвід передана на розгляд судді ОСОБА_1 .
В судове засідання обвинувачений ОСОБА_8 та заявники ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 не прибули, хоча про час та місце судового слухання були повідомлені належним чином.
Враховуючи, що неявка таких осіб для розгляду даного питання не перешкоджає розгляд заяви про відвід, то суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засідання заперечив щодо заявленого відводу, просив у задоволенні такого відмовити.
Розглянувши заяву про відвід та перевіривши наведені в ній доводи, суддя дійшов наступного висновку.
У пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.
Законом, у п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України визначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
При цьому, згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.
Як на підставу свого відводу заявники посилаються на те, що суддя ОСОБА_7 вживає заходи з фальсифікації при розгляді справи, а саме проводить судові засідання без присутності потерпілих, скеровуючи при цьому поштою "заднім числом" повістки та ухвали.
Оцінюючи такі посилання заявників, суд вважає їх абсолютно не обґрунтованими та голослівними, оскільки зводяться фактично до суб`єктивної оцінки дій суду, що не підтверджено жодним доказом. Такі аргументи неможливо належно оцінити суду, оскільки вони не підтверджені жодними доказами, а тому такі посилання заявників не можуть бути підставою для відводу судді.
Разом з тим, оцінюючи питання відводу судді від розгляду даної справи суд встановив таке.
Також, як видно з подання в.о. голови Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08.09.2020, кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч. 1 та ч. 2 ст. 125 КК України скеровано до апеляційного суду для визначення підсудності, оскільки неможливо утворити склад суду (всі судді були відведені від розгляду справи).
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 18.09.2020 кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 скеровано для розгляду до Золочівського районного суду Львівської області, так як всі судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області, в т.ч. суддя ОСОБА_7 вже здійснювали розгляд цієї справи.
Згідно ч. 2 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
На переконання суду, саме на забезпечення нового, неупередженого та об`єктивного розгляду справи спрямована норма частини 2 статті 76 КПК України яка визначає, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
І оскільки дана стаття не дає однозначних підстав для висновку про те чи є обов`язковою умовою заборони повторної участі судді наявність ухваленого цим складом суду вироку чи ухвали, якою завершується розгляд справи, то суд тлумачить дану норму широко, та вважає, що така спрямована власне на безумовну заборону повторної участі судді при новому розгляді справи.
Тому, беручи до уваги те, що суддя ОСОБА_7 брала участь як суддя суду першої інстанції в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст.125 КК України, була відведена від розгляду даної справи, то вона не має права повторно брати участь у цьому ж провадженні в суді першої інстанції.
За таких обставин суд вважає, що заява ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_7 є безпідставною та не підлягає до задоволення, однак оскільки судом встановлено інші підстави для відводу судді, то таку суддю необхідно відвести від розгляду справи з мотивів наведених у мотивувальній частині цієї ухвали.
Керуючись ст. 75, 76, 80, 81 Кримінального процесуального кодексу України,
Справу №446/40/21 передати для здійснення автоматизованого розподілу між суддями.
Повний текст ухвали складено 22.04.2021.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1