Справа № 308/963/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

15.04.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/62/21, за апеляційною скаргою, яку подала захисниця підозрюваного ОСОБА_5 адвокатка ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 лютого 2021 року частково задоволено погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого в ОВС відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 (далі - слідчий) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Минай Ужгородського району, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , громадянина України, не працюючого.
Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 681 000 грн. 00 коп. (шістсот вісімдесят одна тисяча гривень 00 копійок).
Строк тримання під вартою постановлено рахувати з 04 лютого 2021 року з 13 год. 20 хв. і встановлено строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 до 02 квітня 2021 року.
Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України у максимальному розмірі - триста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681 000 грн. 00 коп. (шістсот вісімдесят одна тисяча гривень 00 копійок).
У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на строк протягом двох місяців наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
З матеріалів клопотання убачається, що 05 лютого 2021 року до Ужгородського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин, вчинені організованою групою. Відповідно до клопотання, починаючи з червня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою незаконного збагачення шляхом вчинення злочинів з незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, вступив в організовану стійку злочинну групу як виконавеець, де організатором та співвиконавцем злочинних дій був ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пособником виступав ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , й окрім того до складу групи увійшла як виконавець ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Для вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, ОСОБА_8 , діючи як організатор та співвиконавець, особисто розробив план вчинення злочинів і діяльності створеної ним організованої групи, який довів до відома всіх учасників, визначив та розподілив функції кожного з її учасників, а саме ОСОБА_9 був пособником, а ОСОБА_10 , ОСОБА_5 були безпосередніми виконавцями злочинів. Від вказаних осіб ОСОБА_8 вимагав чіткого виконання всіх його вказівок, контролював та координував у залежності від обстановки діяльність групи, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення плану, відомого та схваленого всіма учасниками організованої групи. ОСОБА_5 , як член організованої групи, згідно розробленого плану та розподілу ролей, діяв як виконавець, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, сприяв вчиненню злочинів іншими співучасниками порадами та вказівками щодо способів вчинення злочину. Крім того, контролював кількість отриманих від незаконної діяльності грошових коштів, які в подальшому передавав організатору ОСОБА_8 , для подальшого розподілу між членами організованої групи та використання для подальшої закупівлі (виготовлення) наркотичних засобів та психотропних речовин, дотримуючись при цьому обумовлених правил поведінки при зустрічах з іншими членами групи та покупцями заборонених речовин з метою не викриття їх незаконної діяльності для досягнення єдиного злочинного результату з незаконного збагачення. Безпосередньо приймав участь у зберіганні, зважуванні та фасуванні з метою збуту психотропних речовин, а також брав участь у незаконному збуті таких речовин особам, що схильні до їх вживання, особисто займався підшуковуванням нових осіб для подальшого збуту їм наркотичних засобів та психотропних речовин, за обумовлену перед тим грошову вартість. Для досягнення злочинної мети відомої всім співучасникам, члени організованої групи діяли спільно і узгоджено, при цьому кожний з них вносив свій вклад у вчинення злочинів, згідно з покладеною на нього функцією, усвідомлюючи, що вчиняє злочини спільно із іншими його учасниками, відповідно до визначеного напрямку діяльності та розуміючи, що обумовлена злочинна мета може бути досягнута лише в результаті спільної діяльності всіх членів групи. У складі організованої злочинної групи, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 умисно, з корисливих мотивів, вчинили ряд злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів і психотропних речовин на території Закарпатської області. Так, ОСОБА_8 , діючи у складі організованої злочинної групи, разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою, будучи зорганізованими з метою незаконного збагачення з розподілом функцій кожного із учасників групи, згідно розробленого ним злочинного плану при невстановлених розслідуванням обставинах місці та часі, в період з червня 2020 року по лютий 2021 року, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, здійснював придбання у невстановленої слідством особи для подальшого збуту невстановлену кількість психотропної речовини -метамфетамін. В свою чергу ОСОБА_9 , після виготовлення наркотичного засобу «канабіс» забезпечував ним організатора ОСОБА_8 для подальшого збуту та особисто займався збутом цього засобу. Після придбання психотропної речовини «метамфетамін» ОСОБА_8 згідно попередньо розробленого злочинного плану та визначених функцій, розфасував зазначену речовину для подальшого збуту та передав частину вказаної речовини учасникам групи ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 для подальшого їх продажу у роздріб. ОСОБА_5 , на досягнення єдиного злочинного плану згідно розподілених функцій у складі організованої злочинної групи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 після отримання кристалічних речовин, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно, з метою збуту, зберігав кристалічні речовини, білого кольору, при собі та в квартирі за місцем свого проживання. В подальшому у порушення вимог законодавства, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 01.01.2021, приблизно о 20.58 год, перебуваючи біля 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_4 у ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за 600 (шістсот) гривень особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , кристалічну речовину, білого кольору, яка згідно висновку №СЕ-19/107-21/60-МРВ від 12.01.2021 в своєму складі містить 0,3019г метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу). Окрім того, ОСОБА_5 , на досягнення єдиного злочинного плану, згідно розподілених функцій у складі організованої злочинної групи, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , після отримання кристалічних речовин, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно, з метою збуту, зберігав кристалічні речовини, білого кольору, при собі та в квартирі за місцем свого проживання. В подальшому ОСОБА_5 у порушення вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 03.01.2021, приблизно о 12.31 год, перебуваючи в приміщенні магазину «Хвилинка», що по вул. Проспект Свободи, 52 в м. Ужгород у ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за 1000 (одну тисячу) гривень особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , кристалічну речовину, білого кольору, яка згідно висновку №СЕ-19/107-21/59-МРВ від 13.01.2021 в своєму складі містить 0,1294г метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу). У клопотанні також вказується на те, що 05.02.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, що підозра у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовується здобутими в ході досудового слідства доказами. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на заявника, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Окрім того, у клопотанні вказується на те, що підозрюваний ОСОБА_5 на даний час ніде офіційно не працевлаштований та не пов`язаний трудовими зобов`язаннями з жодним роботодавцем. Враховуючи наведені в клопотанні дані про особу підозрюваного, сторона обвинувачення вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать належну поведінку підозрюваного, виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України. Тому слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що, приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за ч. 3 ст. 307 КК України, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, вік підозрюваного, стан здоров`я, які не перешкоджають триманню його під вартою, наявність міцних соціальних зв`язків, оскільки останній є одруженим та має двох малолітніх дітей на утриманні, має постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за яким не проживає, оскільки фактично проживає за іншими адресами в АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_3 , офіційно ніде не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальністю, проте на цей час судимість є погашеною. Слідчий суддя також дійшов висновку про обґрунтованість ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на заявника, свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Всі вищезазначені обставини у їх сукупності дають суду підстави вважати, що слідчим доведено належними та допустимими доказами недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. На підставі викладеного слідчий суддя дійшов висновку, що для убезпечення вищезазначених ризиків слід обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Окрім того, з огляду на викладене, беручи до уваги всі обставини, перелічені у ст. 178 КПК, слідчий суддя дійшов переконання, що для забезпечення виконання підозрюваним, передбачених КПК України вимог, слід визначити заставу у максимальному розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681 000,00 грн., яка, на думку слідчого судді, буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі її внесення.

В апеляційній скарзі адвокатка ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконно, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Вважає, що у матеріалах справи відсутнє достатнє обґрунтування щодо даної міри запобіжного заходу, в матеріалах справи є підтвердження, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та реєстрації, проживає разом із сім`єю, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має незакінчену вищу освіту, працює, раніше не судимий та раніше відносно нього не застосовувались запобіжні заходи. Також вважає, що визначений розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та захисника, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що: про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурор, підозрюваний та захисник повідомлені належним чином; даних про поважність причин неявки прокурора та захисника, а також заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день від них не надходило; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного й від нього не надходили клопотання про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_5 та його захисниця адвокатка ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколами вручення грошових коштів від 01.01.2021, 03.01.2021, протоколами вручення технічних засобів від 01.01.2021, 03.01.2021, протоколами про результати контролю за вчиненням злочину від 01.01.2021, 03.01.2021, висновками експерта від 12.01.2021, 13.01.2021, протоколом про результати негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 31.12.2020, протоколами обшуку від 04.02.2021, на підставі яких 04.02.2021 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру, яке цього ж дня йому вручено.
Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_5 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком та оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі кримінального провадження обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказані кримінальні правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на заявника, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення (незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин, вчинені організованою групою), у своїй сукупності з його тяжкістю (вчинено особливо тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років із конфіскацією майна), повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.
Разом із тим, на переконання апеляційного суду, слідчим суддею вірно враховано й дано належну оцінку тим фактам, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, оскільки є одруженим та має на утриманні двох малолітніх дітей, постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , офіційно ніде не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте на цей час судимість є погашеною, вік та стан його здоров`я не перешкоджають утриманню його під вартою.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про те, що в слідчого судді були всі підстави для обрання більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та спростовуються наведеним вище.
З огляду на наведене вище, як такі, що не знайшли свого підтвердження та повністю спростовуються наведеними вище обставинами, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутнє достатнє обґрунтування щодо даної міри запобіжного заходу.
Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи є підтвердження, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та реєстрації, проживає разом із сім`єю, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має незакінчену вищу освіту, працює, раніше не судимий та раніше відносно нього не застосовувались запобіжні заходи, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище визнає такими, що не впливають на висновки слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із метою забезпечення його належної процесуальної поведінки в кримінальному провадженні як підозрюваного.
Тому, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, - апеляційний суд також відхиляє, вважаючи, що наведені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, негативні наслідки для суспільства від провадження діяльності зі збуту наркотичних та психотропних речовин, масштаби злочинної діяльності, значні прибутки, які приносить така діяльність, і обґрунтовано визначив максимальний розмір застави, передбачений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального покарання за вчинення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на даному етапі досудового розслідування є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні. Разом із тим, апеляційним судом не встановлено підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_5 , а висновок слідчого судді про те, що такий розмір застави обумовлений високим ступенем суспільної небезпеки, та тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому, - є обґрунтованим. У зв`язку з цим, доводи апеляційної скарги про те, що визначений підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави є завідомо непомірним для нього, апеляційний суд не бере до уваги.
При встановленні строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_5 затриманий 04.02.2021 і цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що у свою чергу свідчить про те, що слідчим суддею визначено строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою та строк дії постановленої ухвали (до 02.04.2021) відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не вказувала; що на момент розгляду апеляційної скарги сплив визначений слідчим суддею строк дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , що свідчить про те, що оскаржувана ухвала втратила чинність у часі.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу, яку подала захисниця підозрюваного ОСОБА_5 адвокатка ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 лютого 2021 року, якою щодо підозрюваного за ч. 3 ст. 307 КК України ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.04.2021 із визначенням застави у розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681 000 грн. (шістсот вісімдесят одна тисяча гривень 00 копійок) залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: