Справа № 484/2480/21
Провадження № 1-кп/484/353/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

у відсутність потерпілої - ОСОБА_6 (згідно заяви)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001889 від 17.12.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Журавлівка Тульчинського району Вінницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого на посаді інженера з ремонту І категорії ВП "Атомремонтсервіс" ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, немаючого інвалідності, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 17.12.2020р. приблизно о 06:00 год. останній керував на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 технічно справним автомобілем типу "загальний лековий універсал-В" марки "Ssang Yong Kyron" реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2011 року випуску, VIN-код (номер кузова) НОМЕР_4 , у кузові сірого кольору, на якому перевозив пасажирів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , рухаючись у темну пору доби в умовах обмеженої видимостіі по асфальтованій та слизькій ділянці проїзної частини автодороги Н-24 "Благовіщенське-Миколаїв" зі сторони м. Первомайська Миколаївської області в напрямку Голованівського району Кіровоградської області.

В процесі руху ОСОБА_4 , керуючи вказаним вище транспортним засобом, діючи з необережністю, маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху шляхом дотримання вимог Правил дорожнього руху України, грубо та умисно порушив вимоги ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», а також наступні вимоги Правил дорожнього руху України:

- п.1.3, згідно якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

- п.1.5, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п.п. "б" п. 2.3., згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.1, згідно якого зобов`язано водіїв під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого на 60-км вказаної автодороги на прямій та горизонтальній ділянці через невірний вибір швидкості руху у складних дорожніх умовах (ожеледиці) не впорався з керуванням, допустив відхилення від прямолінійної траєкторії руху автомоблія та виїхав за межі проїзної частини ліворуч, де сталося перекидання керованого ним автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді перелому правої ключиці, перелому ребер справа. Дані тілесні ушкодження могли утовиритися від дії тупого (их) твердого (их) предмета (ів) внаслідок взаємодії з елементами автомобілю або при випадінні з салону автомобіля з наступним падінням на тверду поверхню.

Отже, через необережність у виді злочинної недбалості, умисно та грубо порушуючи зазначені вище вимоги Правил дорожнього руху України, ОСОБА_4 не передбачав настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, однак повинен був і міг їх передбачити в силу свого віку, тривалого водійського стажу та відсутності медичних протипоказань щодо керування транспортними засобами, маючи при цьому технічну можливість запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди шляхом дотримання технічних вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного (через недбалість) порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.12.4 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою та просив закрити кримінальне провадження на підставі ст. 46 КК України.

Обвинувачений клопотання підтримав та просив закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням його з потерпілою, вказуючи, що він повністю відшкодував завдані збитки.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності та в ній також просила звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням, вказуючи, що завдану шкоду обвинувачений відшкодував у повному обсязі і вона до нього претензій не має.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання та просив його задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши надані прокурором матеріали кримінального провадження, врахувавши думку потерпілої, що була викладена у заяві від 05.07.2021 року, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 2 ст. 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 № 1231-IX, який набрав чинності 17.03.2021, внесено зміни до ст. 46 КК України щодо заборони звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим осіб, які керували транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння. Зважаючи, що цей закон про кримінальну відповідальність не погіршує становище обвинуваченого, оскільки згідно обвинувального акта останнім злочин вчинено під час керування транспортним засобом у тверезому стані, однак суд приходить до висновку, що цей Закон не має зворотної дії в часі, а тому слід застосовувати у даному випадку ст. 46 КК України в редакції, що діяла на час вчинення злочину, тобто станом на 17.12.2020.

Відповідно до ст. 46 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення злочину), особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Даний злочин вчинено з необережності. ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Із заяви потерпілої, яка надійшла на адресу суду 05.07.2021 року, вбачається, що остання примирилась з обвинуваченим, завдану шкоду він відшкодував у повному обсязі.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №439/397/17. зазначено, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим базується, зокрема, на принципах гуманізму та економії кримінальної репресії. З огляду на ці принципи, саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України. Право на примирення у ст. 46 КК України - це особисте право потерпілого. Воно не може бути ніким присвоєне та не може бути нікому делеговане. Таке право є природним правом людини, нерозривно пов`язаним з нею, та похідним від інших прав людини, зокрема права на життя.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" від 23 грудня 2005 року, роз`яснено, що за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

На підставі наведеного та враховуючи, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілою та повністю відшкодував завдану їй шкоду, надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілими, а кримінальне провадження стосовно нього слід закрити.

Крім того, до обвинувального акту додано цивільні позови про відшкодування матеріальної шкоди від кримінального правопорушення заявлені прокуратурою в інтересах держави в особі закладу охорони здоров`я (КНП Первомайська центральна міська багатопрофільна лікарня" Первомайської міської ради) в сумі 1339,63 грн. та в особі закладу охорони здоров`я (КНП Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня) в сумі 14678,82 грн.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ч. 1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Таким чином, цивільний позов суд розглядає по суті у випадках, передбачених ч.1 ст. 129 КПК України.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31 березня 1989 року "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, у зв`язку з прийняттям судом рішення про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, суд позбавлений можливості вирішити цивільні позови заявлених прокуратурою в інтересах держави в особі закладу охорони здоров`я (КНП Первомайська центральна міська багатопрофільна лікарня" Первомайської міської ради та КНП Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня) про відшкодування матеріальної шкоди, оскільки цивільні позови вирішуються судом згідно зі ст. 129 КПК України у випадку постановлення вироку чи ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, а тому вказані цивільні позови які були пред`явлені в даному кримінальному провадженні, підлягають залишенню без розгляду, у зв`язку з чим суд роз`яснює цивільному позивачу його право на пред`явлення цивільного позову до ОСОБА_4 в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимоги ч.2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням по справі судових експертиз по дослідженню технічного стану транспортного засобу, проведених Миколаївським НДЕКЦ МВС України на загальну суму 3988,16 грн., необхідно віднести за рахунок Держави, оскільки такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь Держави лише у разі ухвалення обвинувального вироку.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, арешт на майно обвинуваченого не накладався. Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України
Керуючись ст. 314, 284-286, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням його з потерпілою ОСОБА_6 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001889 від 17.12.2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.

Процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням по справі судових експертиз, проведених Миколаївським НДЕКЦ МВС України на загальну суму 3988 грн. 16 коп. - віднести за рахунок Держави.

Цивільні позови про відшкодування матеріальної шкоди від кримінального правопорушення заявлені прокуратурою в інтересах держави в особі закладу охорони здоров`я (КНП Первомайська центральна міська багатопрофільна лікарня" Первомайської міської ради) в сумі 1339,63 грн. та в особі закладу охорони здоров`я (КНП Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня) в сумі 14678,82 грн. залишити без розгляду, роз`яснивши цивільному позивачу право на пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_4 в порядку цивільного судочинства.

Речовий доказ - автомобіль типу "загальний лековий універсал-В" марки "Ssang Yong Kyron" реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2011 року випуску, VIN-код (номер кузова) НОМЕР_4 , у кузові сірого кольору, який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 - повернути останньому, як законному володільцю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з дня її оголошення.

Суддя