Справа № 344/3892/21
Провадження № 11-сс/4808/77/21
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 березня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 березня 2021 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 11 травня 2021 року включно.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, захисник адвокат ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу. Просив скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду від 16 березня 2021 року та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45400 грн.

Вважає, що слідчий суддя не обґрунтував належним чином жодного ризику та не навів будь-яких доказів необхідності застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою без визначення застави. Крім того, слідчий суддя не зауважив, що підозрюваний раніше не судимий, працює неофіційно, при цьому не врахував особисті обставини його життя, те, що він має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, проживає з мамою. Разом з тим, той факт, що що місце реєстрації та проживання ОСОБА_8 знаходиться поза межами м. Івано-Франківська не може свідчити про наявність ризику можливого його переховування від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Беручи до уваги те, що підозрюваний раніше не судимий, визнав вину, розкаявся у вчиненому, а також враховуючи тяжкість підозри, вік підозрюваного, його рівень матеріального забезпечення, його процесуальну поведінку, на думку захисника, до ОСОБА_8 поряд з триманням під вартою може бути додатково визначена застава 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45400 грн.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 підтримали вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечив доводи і вимоги поданої апеляційної скарги і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, Івано-Франківським районним управлінням поліції ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000019, внесеному до ЄРДР 13.03.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України.

14 березня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

16 березня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому, а також в умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким (ч. 3 ст. 185 КК України) та нетяжким злочином (ч. 2 ст. 345 КК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України.

При цьому, висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому перевірці під час апеляційного розгляду не підлягають.

Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя дійшла правильного висновку стосовно того, що прокурором надано достатньо даних, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які полягають в можливості підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_8 є жителем іншої області, не має постійного місця проживання на території м. Івано-Франківськ, усвідомлює про можливу неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі, а тому може виїхати за межі держави з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному достеменно відомо місце його перебування; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, а тому з метою отримання засобів для існування може продовжити свою злочинну діяльність.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про те, що відсутні ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі слідчого судді та підтверджуються матеріалами провадження.

Колегія суддів вважає, що обставини, які вказані захисником підозрюваного в апеляційних доводах, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки тільки характеризують підозрюваного і не виключають наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

Обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахувала обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, характеризуючі особу підозрюваного дані, відсутність стійких соціальних зв`язків, наявність місця проживання в м. Одеса.

Посилання захисника на певні дані про особу обвинуваченого не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Колегія суддів вважає, що при застосуванні підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею обґрунтовано не застосовано альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Так, у відповідності до положень ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього ж Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, одне із яких пов`язано із застосуванням насильства, та наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, в сукупності вказують на наявність правових підстав вважати, що у разі визначення застави підозрюваному, вона може бути недостатньою для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

З урахуванням вищенаведеного слідчий суддя дійшов правильних висновків про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та не зможуть запобігти встановленим ризикам на даному етапі кримінального провадження і обрав йому запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, враховуючи стадію на якій знаходиться розслідування кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник, немає, а тому ухвалу слідчого судді належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст.177,178,183,184,376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 березня 2021 року про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5