Справа № 276/544/21
Провадження по справі 1-кс/276/94/21

У Х В А Л А
07 квітня 2021 року смт. Хорошів

Слідчий суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області
ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області клопотання слідчого СВ Відділення поліції №4 ЖРУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000039 від 05.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.186 КК України, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,громадянин України, з вищою освітою, офіційно непрацюючий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

07.04.2021 слідчий СВ відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області за погодженням з прокурором Чуднівської окружної прокуратури звернувся до слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 05.04.2021 близько 10 год. 40 хв.
ОСОБА_5 перебуваючи поблизу магазинку-кафе «Українські страви» по
вул. Житомирська, 51 в с. Улашанівка Пулинського району Житомирської області, побачив маршрутний автобус марки «Mersedes Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , сполученням «Рівне-Київ». Достовірно знаючи, що вказаним транспортним засобом перевозяться грошові кошти, ОСОБА_5 вирішив відкрито ними заволодіти. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення грошових коштів із вказаного маршрутного автобусу, усвідомлюючи, що його дії будуть помічені сторонніми особами, зокрема пасажирами даного транспортного засобу, ОСОБА_5 підійшов до водійських дверцят автобуса, відкрив їх та відкрито заволодів поліетиленовим пакетом чорного кольору, що знаходився поряд з водійським сидінням, всередині якого знаходилась картонна коробка з грошовими коштами в сумі 1 399 400 грн. належними ОСОБА_7 . З викраденими грошовими коштами ОСОБА_5 сів до автомобіля марки «Peugeot Expert», номерний знак НОМЕР_2 , та залишив місце вчинення злочину заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку в особливо великому розмірі на суму 1 399 400 грн.
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.186 КК України, про що йому 06.04.2021 повідомлено про підозру.
05.04.2021 о 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України.
В клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, визначених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу і свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також неможливістю запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.
Мотивуючи наявність ризиків слідчий вказав, що ОСОБА_5 постійного джерела доходів та місця роботи не має, має слабкі соціальні зв`язки, ніде не працює, вчинив особливо тяжкий злочин, за вчинення якого останньому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 13 років з конфіскацією майна, а тому, з метою ухилення від відбування покарання та з метою залишитися на волі, ОСОБА_5 матиме реальну можливість переховатися від органів досудового розслідування та/або суду.
Враховуючи вищевказані обставини, орган досудового розслідування вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просить обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити, з підстав зазначених у ньому. Прокурор додатково зазначив, про необхідність визначення відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України судом застави для підозрюваного в установлених цим кодексом межах.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, зазначив, що не знав, що у викраденій коробці були гроші та ще й в такій сумі, зазначив що працює неофіційно у свого батька, який є приватним підприємцем, раніше до відповідальності не притягувався, а тому просить застосувати до нього нічний домашній арешт.
Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, не оспорюючи обгрунтованість підозри вказував, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведені, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання та тимчасово підробляє у свого батька, має міцні соціальні зв`язки, оскільки має дружину та двоє малолітніх дітей, характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, вказує, що кошти повернуті, у тому числі завдяки сприяння слідству підозрюваним, відсутні підстави для обрання найсуворішого запобіжного заходу та просить застосувати до підзахисного ОСОБА_5 домашній арешт за місцем його постійного проживання з 22 години до 6 години ранку.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Частиною першою статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Слідчим суддею встановлено, що 06.04.2021 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 186 КК України, що згідно ст. 12 вказаного Кодексу відноситься до особливо тяжкого злочину.
Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Під час розгляду клопотання прокурором на підставі матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання та досліджених в судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 186 КК України. Підозра підтверджується сукупністю наданих суду доказів: протоколом огляду місця події (місця злочину) від 05.04.2021; протоколом огляду місця події від 05.04.2021; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 05.04.2021; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 05.04.2021; протоколом допит свідка ОСОБА_8 від 05.04.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.04.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.04.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.04.2021; протоколом огляду предметів (документів) від 05.04.2021.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведені ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Зокрема, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він ніде не працює, постійного заробітку не має, а за вчинення інкримінованого злочину йому загрожує лише реальне покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 13 років із конфіскацією майна.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
При цьому суд оцінюючи доводи сторони захисту щодо наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, зокрема родини та малолітніх дітей, а також надану довідку від ФОП ОСОБА_12 про працевлаштованість підозрюваного, слідчий суддя вважає, що вони не спростовують наведені прокурором ризики, оскільки така довідка видана батьком підозрюваного та не підтверджена належними фінансовими документами, які б засвідчували факт виплати ОСОБА_5 доходу і розцінюється судом як побудова власної версії для уникнення обрання запобіжного заходу. Крім того, наявність дружини і малолітніх дітей, а також відсутність судимостей не стримали підозрюваного від вчення грабежу, що характеризується підвищеною суспільною небезпекою, який намагався втекти від переслідування та приховати викрадене майно і одяг, та поряд із тяжкістю можливого покарання свідчить про наявність ризику переховування або повторного вчинення злочинів.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на свідків, зокрема водія автобуса, з салону якого було викрадено грошові кошти, а також працівників кафе, які стали свідками подій та безпосередньо переслідували підозрюваного, шляхом застосування фізичного насильства або погрози його застосування, шантажем, психічним впливом або підкупом, для зміни останніми показів, які є джерелом доказу в кримінальному провадженні, та уникнення таким чином кримінальної відповідальності.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Бєлозоров проти Росії та України» (п. 130) визначено, що «тяжкість обвинувачення може бути підставою для тримання під вартою на початкових етапах провадження».
Вирішуючи питання про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя враховує також початкову стадію досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000039, розпочатого лише 05.04.2021, суть та характер кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 Кримінального кодексу України, що відноситься до особливо тяжкого.
Таким чином слідчий суддя вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж у вигляді тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому незважаючи на презумпцію свободи та невинуватості, наявні ризики, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, виправдовують необхідність застосування до ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України тією ж ухвалою має визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним передбачених процесуальним законом обов`язків, внесення якої є підставою для звільнення особи із-під варти.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, який немає постійного заробітку, має 2 неповнолітніх дітей, що мають право на утримання від батька, дані про його особу, встановлені судом ризики, передбачені ст.177 КПК України, а також враховуючи, що розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного, встановити розмір застави відповідно до ч. 5 ст.182 КПК України у розмірі сто двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що, на думку слідчого судді, буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених частиною 1 статті 194 КПК України та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із можливістю внесення застави, визначивши строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання з 15 год. 00 хв. 05.04.2021.
Керуючись ст.176 - 178, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №4 ЖРУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000039 від 05.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 186 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 15 год. 00 хв. 04.06.2021 року.
Рахувати строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання з 15 год. 00 хв. 05.04.2021 року.

Строк дії ухвали встановити до 04.06.2021 року включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 272400 грн., яку має право внести підозрюваний або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) на депозитний рахунок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області.
У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються такі обов`язки строком на два місяці з дня внесення застави, передбачені ст. 194 КПК України:
1)прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений ними час за кожною вимогою;
2) не відлучатися за межі м. Березне Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або місця роботи.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено о 12 год. 00 хв. 12.04.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1