Справа № 298/264/21 Провадження № 1-кп/304/215/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисників адвокатів ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт від 09 березня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 09 жовтня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2021 року до Перечинського районного суду Закарпатської області після визначення підсудності із Закарпатського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт від 09 березня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 09 жовтня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою від 16 березня 2021 року вказане кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували, прокурор подав суду клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Мотивує клопотання тим, що ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду від 21 грудня 2020 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою слідчого судді цього ж суду від 16 лютого 2021 року продовжено до 19 березня 2021 року із визначенням розміру застави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Прокурор зазначає, що вказаними ухвалами встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_4 під важкістю відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, оскільки такі ще не допитані судом, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор вважає, що на даний час вказані ризики не відпали та не зменшилися та дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі, незаконно впливати на свідків, оскільки такі судом не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як обґрунтовано обвинувачується у вчиненні чотирьох епізодів збуту психотропної речовини (метамфетаміну), а від дачі будь яких показів по справі відмовився. Крім цього прокурор просить врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_4 не одружений, утриманців не має, що може свідчити про відсутність міцних соціальних зв`язків, у нього відсутнє постійне місце роботи, через що вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, до ОСОБА_4 застосовано бути не може. До того ж зазначає, що станом на 17 березня 2021 року судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України не завершено, свідки судом не допитані, матеріали кримінального провадження не досліджені. Відтак, беручи до уваги те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі, а також те, що вказані ризики не зменшилися та судовий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_4 не завершено, прокурор просить клопотання задовольнити та обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з визначенням розміру застави. Крім цього прокурор просив призначити справу до судового розгляду у закритому судовому засіданні, оскільки у такому підлягає допиту легендований свідок.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечили, зазначивши, що будь яких доказів впливу обвинуваченим на кого-небудь прокурором не наведено, ухилитися від суду такий не зможе, оскільки паспорт у нього було вилучено ще під час затримання. В той же час ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності, проживає у цивільному шлюбі, в якому має вісьмох дітей, семеро з яких неповнолітні, а також батьків пенсійного віку. Щодо судового розгляду, то підстав для призначення такого у закритому судовому засіданні не вбачають.

Обвинувачений зі свого боку зазначив, що хоча ніде не працює, однак є автослюсарем та здійснює ремонт автомобілів вдома, через що просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом на підставі ухвали Закарпатського апеляційного суду від 12 березня 2021 року підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, а відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 до судового розгляду.

Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, на що також вказував прокурор, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, на даний час відсутні.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то суд, з`ясувавши з цього приводу думку сторони захисту, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотання учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У інформаційному листі ВССУ щодо вжиття заходів, пов`язаних із порушеннями, встановленими в рішенні Європейського суду з прав людини від 9 жовтня 2014 року у справі «Чанєв проти України» роз`яснено, що ч. 3 ст. 315 КПК містить норму, яка чітко регулює питання продовження запобіжних заходів у кримінальному провадженні, строк застосування яких не обмежений (наприклад, застава, особиста порука тощо). Щодо застосування запобіжних заходів, що обмежені терміном дії (домашній арешт, тримання під вартою тощо), визначених ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, судам необхідно враховувати, що обрання, продовження дії таких запобіжних заходів під час підготовчого судового засідання суд здійснює за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог глави 18 КПК.

Положеннями ст. 176 цього Кодексу визначено перелік запобіжних заходів, серед яких тримання під вартою, які застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 09 жовтня 2020 року матеріали досудового розслідування за повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298.

Також встановлено, що ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 лютого 2021 року, строк застосування якого ухвалою слідчого судді цього ж суду від 16 лютого 2021 року було продовжено в межах строку досудового розслідування до 19 березня 2021 року та визначено заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (а. с. 27-32).

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Так, на даний час будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Суду також не надано доказів, які б свідчили про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_4 залишаючись на волі, не вчинить знову нового кримінального правопорушення та не буде ухилятись від суду, не надано доказів на підтвердження міцності його соціальних зв`язків у місці постійного проживання, наявність постійного місця роботи, належних доказів про репутацію, майновий стан. Навпаки суд вважає, що обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як тримання під вартою кореспондуються з характером суспільного інтересу, тобто визначеними у кримінальному процесуальному законі конкретними підставами і метою запобіжного заходу, при тому що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні декількох епізодів злочинної діяльності, що пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, які становлять підвищену суспільну небезпеку. Предметом інкримінованого ОСОБА_4 злочину виступають небезпечні психотропні речовини і даному злочину притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому. Саме тому право кожного на охорону здоров`я, в тому числі і від негативного впливу на організм людини наркотичних, психотропних і токсичних речовин, визначено як одне із основних прав людини та закріплене в ст. 49 Конституції України.

Також суд враховує, що на цей час свідки у даному кримінальному провадженні судом ще не допитані, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами, за вчинення яких передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту не досліджені, у світлі чого, з урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини, регламентовані п. 1-3 ч.1 ст. 177, п. 1-2 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними.

Щодо того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.

Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують, будь яких належних та допустимих доказів, які б обґрунтовували заперечення захисників ними суду не надано.

Поряд з цим, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, суд серед іншого враховує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно.

Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Так у даній справі, строк тримання обвинуваченого під вартою не виходить за межі визначені КПК України та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході підготовчого судового засідання було встановлено наявність передумов регламентованих п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 цього Кодексу, тобто тривалість строку тримання під вартою відповідає критерію розумності.

Заслухавши учасників судового засідання, враховуючи вищенаведені ризики і обставини, які у своїй сукупності беруться до уваги судом при вирішенні питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, суд вважає, що майже всі обставини, які були враховані під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу під час проведення досудового розслідування продовжують існувати і на даний час, судове провадження лише розпочате, а також з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, останньому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу буде неефективним для запобігання ризикам.

Згідно ч. 1 ст. 197 цього Кодексу строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Крім цього відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого суд з урахуванням положень ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з визначенням застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Керуючись статтями 314, 314-1, 315-316, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України у Перечинському районному суді в залі суду на «26» березня 2021 року на «13:10» год.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15 травня 2021 року (включно) із визначенням застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн.

В разі внесення застави, у порядку ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за їх першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

3) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора;

4) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі внесення застави та невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава буде звернута в дохід держави.

Дата закінчення дії ухвали в частині обрання запобіжного заходу 15 травня 2021 року.

У судове засідання викликати прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 і його захисників адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також свідків згідно списку.

Доручити начальнику Великоберезнянського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області скласти та подати суду в строк до 26 березня 2021 року досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали надіслати до Великоберезнянського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області для виконання в частині подання досудової доповіді.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1