Справа № 569/6007/21
УХВАЛА

30 червня 2021 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву директора ТОВ НВП «ТЕНЕТ» ОСОБА_3 про роз`яснення судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 07.04.2021 у справі №569/6007/21 (1-кс/569/2496/21), -

ВСТАНОВИВ :

До слідчого судді Рівненського міського суду надійшла вказана заява директора ТОВ НВП «ТЕНЕТ» ОСОБА_3 у якій просить роз`яснити спосіб виконання ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 07.04.2021 про арешт майна у справі №569/6007/21 (1-кс/569/2496/21), а саме: чи здійснювати ТОВ НВП «ТЕНЕТ» блокування доступу до інтернет-кронтенту за ІР-адресою або за доменним ім`ям із неминучим надлишковим блокуванням (оверблокінгом), якщо ні, то просить зазначити яким саме технічним способом закрити доступ до веб-ресурсів та виконання рішення суду.

Оскільки вказане рішення суду є незрозумілим, оскільки належне виконання ухвали можливе виключно власником веб-сайту/веб-сайтів, або в разі його недоступності, з певними застереженнями дата-центром, де розміщений цей контент. ТОВ НВП «ТЕНЕТ» не є власником зазначених в ухвалі веб-сайтів, а є оператором телекомунікацій, який не має жодного відношення до майнових прав інтелектуальної власності.

Представник ТОВ НВП «ТЕНЕТ», будучи повідомленим про дату та час судового засідання до суду не з`явився.

Слідчий СУ ГУ ДФС у Рівненській області капітана податкової міліції ОСОБА_4 подала клопотання про розгляд справи без її участі, розгляд заяви покладає на розсуд суду.

Дослідивши заяву, додані до неї матеріали, слідчого слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

В ході судового розгляду встановлено, що ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 07.04.2021 накладено арешт на майнові права інтелектуальної власності, які виникають у користувачів мережі «Інтернет» при використанні веб-ресурсів: https://spirt.luxe, https://luxspirt.in.ua https://alcopro.com.ua шляхом закриття до них доступу у спосіб зобов`язання інтерент-провайдерів, що здійснюють діяльність на території України, які, відповідно до ч. 2 ст. 42 закону України «Про телекомунікації» включені до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій, а саме: ПрАТ «ВФ Україна» (), ПрАТ «Київстар» (), ТОВ «Лайфселл» (), ТОВ «Воля-Кабель» (), ТОВ «Комерційна логістика» (), ПАТ «Укртелеком» (), ТОВ «Інтертелеком» (), ПрАТ «Дата Груп» (), ТОВ «Мережа Ланет» (), ПрАТ «Фарлеп-Інвест» (), ТОВ «Фрінет» (), ТОВ НВП «Тенет» (), ТОВ «Мега Лінк» (), ТОВ «Юнікаст Інвест» () закрити доступ до веб-ресурсів: 1) https://spirt.luxe; 2) https://luxspirt.in.ua; 3) https://alcopro.com.ua.

ТОВ НВП «ТЕНЕТ», як орган виконання судового рішення, не розуміє яким саме способом необхідно закрити доступ до веб ресурсів.

Згідно ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 1 Закону «Про авторське право та суміжні права», веб-сайт - сукупність даних, електронної (цифрової) інформації, інших об`єктів авторського права і (або) суміжних прав тощо, пов`язаних між собою і структурованих у межах адреси веб-сайту і (або) облікового запису власника цього веб-сайту, доступ до яких здійснюється через адресу мережі Інтернет, що може складатися з доменного імені, записів про каталоги або виклики і (або) числової адреси за Інтернет-протоколом. Власник веб-сайту є особа, як то визначено статтею 1 Закону, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, і (або) отримувач послуг хостингу. Власник веб-сторінки є особа, яка с володільцем облікового запису, що використовується для розміщення веб-сторінки на веб-сайті, та яка управляє і (або) розміщує електронну (цифрову) інформацію в межах такої веб-сторінки. Власник веб-сайту не є власником веб-сторінки, якщо останній володіє обліковим записом, що дозволяє йому самостійно, незалежно від власника веб-сайту, розміщувати інформацію на веб-сторінці та управляти нею, що встановлено статтею 1 Закону.

Ідентифікація власника всеб-сайту здійснюється формалізовано згідно зі стандартами мережі Інтернет за записом на комп`ютерному обладнанні (комп`ютерах, серверах), підключеному до мережі Інтернет, що включає в себе дані про доступ до частини каталогів і програмного забезпечення комп`ютерного обладнання, а також визначає права такого доступу, що надають можливість володільцю облікового запису додавати, видаляти, змінювати електронну (цифрову) інформацію і дані веб-сайту, надавати доступ до веб-сайту або його частин, окремих даних іншим особам, припиняти функціонування такого веб-сайту або його частини в межах облікового запису (стаття 1 Закону).

Особа, яка надає власникам веб-сайтів послуги і (або) ресурси для розміщення веб-сайтів або їх частин у мережі Інтернет та із забезпечення доступу до них через мережу Інтернет є постачальником послуг хостингу, що визначено статтею 1 Закону.

Кожен комп`ютер при підключенні до Інтернету має свою власну унікальну адресу-число, яке складається з чотирьох байтів (ІР-адреса від англ. Internet Protocol Address), для спрощення у користуванні введено спеціальні назви - домени та доменні ім`я. ІР-адреса може бути статичною та динамічною. Статична ІР-адреса визначається конкретному пристрою при підключенні до мережі і така адреса не змінюється. Динамічна ІР-адреса адреса пристрою є змінною при кожному підключенні до мережі.

Відповідно до ПУНКТУ 5 частини 5 статті 173 КПК України, ухвала суду постановлена на задоволення клопотання про арешт майна має містити порядок виконання такої ухвали.

Оскільки ухвалою не визначено ІР-адрес веб-ресурсів на законодавчому рівні не визначено порядок виконання закриття доступу, то вказане визначає об`єктивну необхідність роз`яснення ухвали.

А отже, блокування доступу до певного ресурсу може здійснюватися виключно через ІР-адресу, але не через назву веб-ресурсу. Встановлення ІР-адрес, які закріплені за наведеними в ухвалі суду веб-ресурсами відноситься до компетенції органу досудового розслідування, а не оператора.

Доменне ім`я (віl англ. Domain name), або Домен (англ. Domain, від англ. dominium володіння), частина простору ієрархічних імен мережі Інтернет, що обслуговується групою серверів системи доменних імен (DNS-серверів) та централізовано адмініструється. DNS-сервери зберігають інформацію про вузли, імена яких належать домену і виконують трансляцію їх імен в адреси. Кожен домен має унікальне ім`я, а кожен комп`ютер, підключений до Інтернету, має, як правило, доменне ім.»я. Домени мають між собою ієрархічні відношення. Два домени, що розташовані на сусідніх рівнях ієрархії, називаються відповідно доменом вищого та нижчого рівнів. Домени найвищого (верхнього) рівня можуть бути сформовані за організаційним або географічним ознаками. Домени, сформовані за географіними ознаками, об`єднають вузли, що належать конкретній державі.

Будь-який домен складається з рівнів. Рівні домену це частини, якій ділять крапки, їх призначення систематизація доменних імен. За перший рівень відповідає реєстраційне відомство, яке зберігає інформацію про другий рівень. За другий рівень і наступні рівні відповідає реєстратор доменів компанія у якої придбавається домен. Хостинг це місце збереження файлів із його власника, а домен є іменем сайту.

Згідно статті 1 Закону України «Про телекомунікації», домен - це частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється.

У Порядку інформаційного наповнення та технічного забезпечення Єдиного веб-порталу органів виконавчої влади, затвердженого наказом Державного комітету інформаційної політики, телебачення і радіомовлення України, Державною комітету зв`язку та інформатизації України від 25.11.2002 року № 327/225, міститься визначення, згідно з яким веб-сайт - це сукупність програмних та апаратних засобів з унікальною адресою у мережі Інтернет разом з інформаційними ресурсами, що перебувають у розпорядженні певного суб`єкта і забезпечують доступ юридичних та фізичних осіб до цих інформаційних ресурсів та інші інформаційні послуги через мережу Інтернет.

Відповідно до зазначеного особа, яка володіє сайтом, має ІР-адресу, проте сайт має свою назву. Тобто, для позначення певного сайту використовується доменне ім`я, яке створюється за допомогою доменів різних рівнів. Власником сайте є особа, на яку зареєстроване відповідне домене ім`я.

Доменне ім`я, зареєстроване у відповідному домені, використовується для позначення відповідного сайту. Для того, щоб сайт був позначений конкретним доменним ім`ям, спочатку необхідно зареєструвати доменне ім`я у відповідному домені.

Таким чином, виникають правовідносини з реєстрації доменного імені, суб`єктами яких є: реєстрант, реєстратор та адміністратор адресного простору українського сегмента мережі Інтернет у відповідному домені.

З урахуванням пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про практику у справах про захист гідності і честі фізичної особи, а також ділової репутації Фізичної та юридичної особи», дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

За наведених вище підстав, слідчий суддя приходить до висновку, що заява представника ПРАТ «Київстар» підлягає задоволенню.

Керуючись статтею309, 380 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву директора ТОВ НВП «ТЕНЕТ» ОСОБА_3 про роз`яснення судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 07.04.2021 про арешт майнових прав інтелектуальної власності у справі №569/6007/21 (1-кс/569/2496/21) задовольнити.

Роз`яснити ухвалу слідчого судді від 07.04.2021, а саме в частині здійснення ТОВ НВП «ТЕНЕТ» блокування доступу до інтернет- контенту за доменним ім`ям.

Ухвала може бути безпосередньо оскаржена протягом п"яти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1