Справа № 301/1719/21
У Х В А Л А
"23" липня 2021 р. м. Іршава
в с т а н о в и л а :
22 липня 2021 року слідча СВ відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_2 за погодженням з прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчої судді Іршавського районного суду з клопотанням про накладення арешту на майно.
В ході досудового розслідування встановлено, що 07 липня 2021 року близько 01 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи єдиний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу з метою особистого збагачення, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись в с. Вільхівка, Хустського району, Закарпатської області, через вікно проникли до будинку АДРЕСА_1 , де в той час у вітальній кімнаті першого поверху відпочивали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , де ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , застосовуючи фізичний та психологічний вплив до потерпілих, зв`язали їх, нанесли їм тілесні ушкодження та з погрозою подальшого нанесення тілесних ушкоджень, подолавши волю до опору потерпілих, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в сумі 4000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 07.07.2021 року складає 108 998 гривень 88 копійок, 3 тисячами гривень, золотим ланцюжком 585 проби вагою 5 грамів вартістю 8 тисяч гривень, ключами з автомобіля марки «Опель Астра», який належить потерпілому, годинником марки «Стеліто» та срібною монетою. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посадили потерпілих до автомобіля марки «Опель Астра», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який знаходився в гаражному приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить потерпілому ОСОБА_8 , де їх зачинили з метою не надати можливості потерпілим покликати на допомогу. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця злочину зникли та в послідуючому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.
21 липня 2021 року слідчим ОСОБА_9 на підставі ухвал слідчої судді Іршавського районного суду від 19.07.2021 року було проведено санкціонований обшук квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а також санкціонований обшук автомобіля марки «GEELY MK Сross», державний номерний знак « НОМЕР_2 », в ході яких виявлено та вилучено ряд майна, документів та власне транспортний засіб марки «GEELY MK Сross», державний номерний знак « НОМЕР_2 », які постановою слідчої ОСОБА_2 від 21.07.2021 року визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.
Слідча ОСОБА_2 посилається на те, що вилучені в ході проведення обшуків майно та документи мають значення для досудового розслідування, так як можуть містити відомості про обставини вчинення злочину, що розслідується, в тому числі могли використовуватися як засіб вчинення злочину та зберегли на собі його сліди, у тому числі у вигляді наявної на них інформації.
З метою запобігання можливості знищення або втрати речових доказів по кримінальному провадженню, виключення можливості втрати слідів злочину, просила клопотання задовольнити.
Перевіривши матеріали клопотання вважаю, що таке слід повернути для усунення недоліків, виходячи з наступного.
Згідно ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів, потреби досудового слідства виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні та може бути виконане завдання, для виконання якого подано клопотання. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (ст. 170 ч.1 та ч.2 п.1 КПК України).
Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).
Однак, юридичної кваліфікації злочину клопотання не містить.
В ході досудового розслідування встановлено, що 07 липня 2021 року близько 01 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи єдиний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу з метою особистого збагачення, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись в с. Вільхівка, Хустського району, Закарпатської області, через вікно проникли до будинку АДРЕСА_1 , де в той час у вітальній кімнаті першого поверху відпочивали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , де ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , застосовуючи фізичний та психологічний вплив до потерпілих, зв`язали їх, нанесли їм тілесні ушкодження та з погрозою подальшого нанесення тілесних ушкоджень, подолавши волю до опору потерпілих, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в сумі 4000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 07.07.2021 року складає 108 998 гривень 88 копійок, 3 тисячами гривень, золотим ланцюжком 585 проби вагою 5 грамів вартістю 8 тисяч гривень, ключами з автомобіля марки «Опель Астра», який належить потерпілому, годинником марки «Стеліто» та срібною монетою. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посадили потерпілих до автомобіля марки «Опель Астра», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який знаходився в гаражному приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить потерпілому ОСОБА_8 , де їх зачинили з метою не надати можливості потерпілим покликати на допомогу. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця злочину зникли та в послідуючому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.
Згідно поданого клопотання, 21 липня 2021 року слідчим ОСОБА_9 на підставі ухвал слідчої судді Іршавського районного суду від 19.07.2021 року було проведено санкціонований обшук квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а також санкціонований обшук автомобіля марки «GEELY MK Сross», державний номерний знак « НОМЕР_2 », в ході яких виявлено та вилучено ряд майна, документів та власне транспортний засіб марки «GEELY MK Сross», державний номерний знак « НОМЕР_2 », які постановою слідчої ОСОБА_2 від 21.07.2021 року визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.
З метою збереження речових доказів та слідів злочину слідча ОСОБА_2 просила накласти на них арешт.
Частина 2 ст. 171 КПК України містить вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна.
Дане клопотання слідчої не відповідає вказаним вимогам.
Так, у клопотанні не вказано жодного власника вилучених в ході проведення слідчих дій майна та документів. Документів про належність даного майна до клопотання також не додано.
У клопотанні не зазначеного про наявність жодного ризику, що передбачений абзацом 2 частини 1 ст. 170 КПК України і вказував би на необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт на все вилучене майно та документи, не наведено жодного обґрунтування з даного приводу.
Клопотання не мотивовано, яке відношення мають вилучені документи і майно до кримінального провадження та потребу досудового розслідування у застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження.
У клопотанні відсутні посилання на обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження права відчуження, розпорядження та/або користування зазначеним майном та документами призведе до втрати речових доказів.
Так, слідча ОСОБА_2 посилається на те, що вилучені в ході проведення обшуків майно і документи мають значення для досудового розслідування, так як можуть містити відомості про обставини вчинення злочину, що розслідується, в тому числі могли використовуватися як засіб вчинення злочину та зберегли на собі його сліди, у тому числі у вигляді наявної на них інформації. Проте дана мотивація не конкретизована і наведена безвідносно до конкретного майна або документа.
Згідно ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За таких обставин вважаю, що клопотання слідчої ОСОБА_2 слід повернути прокурору ОСОБА_3 для усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 170-172 КПК України,
у х в а л и л а :
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя : ОСОБА_1