Справа № 463/2561/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/491/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 подану в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 11 березня 2021 року, за участю

адвоката ОСОБА_6

встановила:
цією ухвалою, відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, що полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР та про зобов`язання до вчинення дій.

На дану ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення та зобов`язати уповноважених службових осіб Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 17.02.2021 р. (про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 289 КК України).

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що слідчим суддею було помилково сприйнято за момент вчинення кримінального правопорушення 2013 рік. Передача автомобіля дійсно відбувалась на підставі договору, а відтак жодного кримінального правопорушення (з приводу незаконного заволодіння транспортного засобу) не може мати місця.

Проте у заяві, що була подана до Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області йшлось про кримінальне правопорушення, яке мало місце у 2016 pоці, а саме: між ФОП ОСОБА_8 як покупцем та ФОП ОСОБА_7 як продавцем було укладено договір купівлі-продажу автомобіля від 01.06.2013.

Відповідно до п.1 Договору Продавець передав, а Покупець прийняв від Продавця вантажний автомобіль марки MERCEDES-BENZ 1523,1999 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Пунктом 3 Договору був погоджений графік платежів та кінцева дата таких платежів. Сторони погодили, що право власності виникає у ОСОБА_8 лише після повної оплати, яка має бути проведена до 01.06.2016, проте ОСОБА_8 такої оплати не здійснив.

Тому, з 01.06.2016 ОСОБА_8 мав повернути автомобіль, але такий автомобіль не повернув та з цього моменту незаконно заволодів ним.

Вказані обставини свідчать про вчинення 01.06.2016 ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 КК України.

У заяві викладені обставини, які свідчать що ОСОБА_8 01.06.2016 заволодів транспортним засобом без жодних правових підстав, та повертати його не має наміру.

Таким чином оскаржувана ухвала слідчого судді базується не хибному сприйняті повідомлення про кримінальне правопорушення.

Дослідивши матеріали скарги, доводи апеляційної скарги, заслухавши думку апелянта з приводу поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

У скарзі адвокат ОСОБА_6 стверджує, що адресував 18.02.2021 до Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, заяву про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 КК України. Така була отримана суб`єктом оскарження 24.02.2021. Однак на даний час йому не повідомлено, що відомості внесені до ЄРДР та про початок кримінального провадження. Вважає, що слідчим допущено бездіяльність, так як, слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування, а тому звернулися із скаргою до суду.
З цієї заяви слідчим суддею встановлено, що між ФОП ОСОБА_9 (покупець) та ФОП ОСОБА_10 (продавець) було укладено договір купівлі-продажу автомобіля від 01.06.2013р. Відповідно до п.1 Договору продавець передав, а покупець прийняв від продавця вантажний автомобіль марки Mersedes-Benz 1523, 1999 року випуску, р.н. НОМЕР_2 .

Відмовляючи в задоволенні зазначеної скарги слідчий суддя в своєму рішенні зазначив те, що заява адвоката ОСОБА_6 не містить достатні та обґрунтовані відомості, які б свідчили про можливе вчинення злочину передбаченого ст.289 КК України. Оскільки в заяві прямо вказано, що автомобіль в 2013 році було передано добровільно на підставі договору. В зв`язку з чим за своїм змістом, заява скаржника, не являється повідомленням про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 КК України та не породжує передбачені ч.1 ст.214 КПК України обов`язки слідчого, щодо внести відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як наслідок слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для зобов`язання уповноважених службових осіб Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви адвоката ОСОБА_6 від 17.02.2021 року.

Суд апеляційної інстанції досліджуючи матеріали скарги, приходить до обґрунтованого переконання про те, що висновки слідчого судді з приводу скарги адвоката ОСОБА_6 є обґрунтованими належним чином та суд апеляційної інстанції не вбачає жодних підстав не погоджуватися із зазначеними висновками.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що ухвала слідчого судді, якою було відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , є законною, обґрунтованою та вмотивованою, і висновки викладені в ній відповідають матеріалам справи, і не вбачається жодних законних та обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
постановила:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 подану в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 11 березня 2021 року, про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, що полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР та про зобов`язання до вчинення дій - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4