Справа № 466/7283/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2021 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0002093 від 05.09.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, обвинувальні акти відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та ст. 185 ч. 2 КК України знаходяться на розгляді у Залізничному та Франківському районному суді м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_4 , 04.09.2020, приблизно о 11 год. 20 хв., перебуваючи у торговому залі магазину «Фокстрот», що за адресою: пр. В. Чорновола, 57 у м. Львові та належить ТзОВ «САВ-Дістрибьюшн», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дорогожицька, 1, керуючись корисливим мотивом та з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжку), впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу із стелажу мобільних аксесуарів, таємно, повторно викрав бездротові навушники марки «Sony», моделі «WF-1000XM3», вартістю 6249,92 грн., які належать ТзОВ «САВ-Дістрибьюшн», та покидаючи приміщення магазину приховав вказане майно від охорони та працівників магазину, однак свого злочинного умислу не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки покидаючи місце вчинення злочину з викраденим майном, був виявлений та затриманий працівником служби охорони магазину, у зв`язку з чим викраденим майном не розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно 04.09.2020, приблизно о 11 год. 20 хв., перебуваючи у торговому залі магазину «Фокстрот», що за адресою: пр. В. Чорновола, 57 у м. Львові з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжку), впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, із стелажу мобільних аксесуарів, таємно викрав бездротові навушники марки «Sony», моделі «WF-1000XM3», вартістю 6249,92 грн., та покидаючи приміщення магазину приховав вказане майно від охорони та працівників магазину, однак був виявлений та затриманий працівником служби охорони магазину. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Від представника потерпілого надійшла на адресу суду заява про розгляд справи без участі потерпілого.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Оцінюючи покази обвинуваченого, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину повністю і об`єктивно доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід вірно кваліфікувати за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При обранні виду та строку покарання обвинуваченому суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до статті 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи наслідки та обставини вчиненого ним злочину.

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано злочини у виді позбавлення волі.

Речові докази по справі, а саме: «DVD-R диск RIDATA світлого кольору у паперовому конверті, слід зберігати при матеріалах кримінального провадження №0002093 від 05.09.2020 року; картонну коробку білого кольору із гарнітурою (бездротовими навушниками) марки «Sony», моделі «WF-1000XM3», які передано на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 , слід повернути потерпілому ТзОВ «САВ-Дістрибьюшн».

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 п.п. 1, 2 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.3 п. 2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі, а саме: «DVD-R диск RIDATA світлого кольору у паперовому конверті - зберігати при матеріалах кримінального провадження №0002093 від 05.09.2020 року; картонну коробку білого кольору із гарнітурою (бездротовими навушниками) марки «Sony», моделі «WF-1000XM3», які передано на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 - повернути потерпілому ТзОВ «САВ-Дістрибьюшн».

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1