Провадження № 1-кп/679/7/2021
Справа № 679/1046/18
У Х В А Л А

20 травня 2021 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження №0000504, внесеного 11 липня 2014 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішин зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Нетішинського міського суду Хмельницької області на стадії судового слідства перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 подав клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про призначення комісійної судово-медичної експертизи від 01 квітня 2021 року. В обґрунтування такого клопотання зазначено, що детально ознайомившись з висновками експертизи №180 від 05 вересня 2014 року у сторони захисту виникли сумніви у правильності такого, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю та суперечливістю в окремих моментах з матеріалами кримінального провадження і об`єктивним даним зазначеним в самій експертизі.

Обвинувачений у клопотанні вказує, що в експертизі зазначено, що «10 липня 2014 року, травматолог - потрапив в ДТП на велосипеді збитий. Локально припухла ключична ділянка, деформована набряк, при пальпації крепітації рухливість». Надалі по датах в експертизі зазначено, що «11 липня 2014 року, о 07 годині, черговий хірург загальний стан стабільний. Лікування отримує. 11 липня 2014 року, загальний стан середньої важкості, стан затормошений, головний біль, біль в області правої ключиці». Надалі експерт повертається до 10 липня 2014 року, та зазначає, що «кісткової патології не виявлено рентгенографія правої ключиці від 10 липня 2014 року, перелом правої ключиці в с/3 з типовим поперечним зміщенням уламків. 12 липня 2014 року, загальний стан задовільний, особливих скарг не має». Описується в експертизі лікування, яке приймає хворий для покращення стану здоров`я. 13 липня 2014 року, зазначається, що «стан хворого покращується». За вище означений перелом ключиці не згадується.

Далі у висновку описується, що «15 липня 2014 року невролог скарги на слабкість, головний біль, нездужання, сильне запаморочення особливо при вертикалізації. Зі слів мами у хворого бувають галюцинації, сплутана свідомість». В подальшому лікар описує медичними термінами стан потерпілого при цьому зазначаючи, що «є припухлість правого передпліччя» при цьому жодним чином не згадуючи про перелом зі зміщенням, а лише зазначає «зберігається «странность в поведении».

Також у висновку описується, що «18 липня 2014 року, стан задовільний. Скарг не має. 23 липня 2014 року стан задовільний. Скарг не має. 24 липня 2014 року для подальшого лікування переведений в неврологічне відділення». Надалі лікар невропатолог описує медичними термінами симптоматику хворого та рекомендоване лікування. Та знову ж таки, вказує обвинувачений, жодним чином не згадується про лікування та наслідки перелому ключиці зі зміщенням.

Обвинувачений у клопотанні ставить під сумнів і сам анамнез в цілому. Зокрема те, що потерпілий перебуваючи з 10 липня 2014 року по 24 липня 2014 року на лікуванні в хірургічному відділенні жодним спеціалістом в даній галузі медицини, хірургом чи травматологом на предмет перелому третьої частини ключиці зі зміщенням так і не був оглянутий. В експертизі не зазначено і про контрольний рентгенологічний знімок ключиці потерпілого на предмет зростання у відповідності до протоколу МОЗ.

Підставою для призначення експертизи обвинувачений вказує те, що термін лікування тяжких струсів головного мозку людини, окрім переломів, в даному випадку чотирнадцять днів, викликає великий сумнів. В зв`зку з чим у сторони захисту виникає питання чи можливо за чотирнадцять днів вилікувати переломи зі зміщенням уламків кістки.

Окрім того, зазначає обвинувачений у клопотанні те, що 23 липня 2014 року, у відповідності до запису лікарів, в експертизі зазначено «стан потерпілого - задовільний. Скарг не має. Фізичний стан ближче норми, але зберігаються відхилення», надалі експерт зазначає «в історії хворого запис вкрай не розбірливий.... Примітка МСЕ».

На переконання обвинуваченого, якщо нерозбірливо написано, то логічно у нього виникає питання з яким фактичним діагнозом було переведено хворого ОСОБА_8 з хірургії до неврології. Надалі, цього ж дня, «дитячий офтальмолог - в динаміці амбулаторного огляду зіниця ДЗН бліді, контури не чіткі, артерії звичайного калібру, вени розширені, повнокровні. Сітківка в видомій зоні прилегла. Діагноз: застійні диски ДЗН, початкова стадія. Для подальшого лікування переведений в неврологічне відділення».

Звертає у клопотанні обвинувачений увагу на те, що потерпілий переведений в неврологічне відділення з діагнозом «застійні диски ДЗН», тобто захворювання викликане затримкою відтоку тканинної рідини по зоровому нерву в порожнину черепа. Водночас, етіологія вказаної хвороби вказує, що вона є вродженою, а ні як не набутою. На переконання обвинуваченого, вказана хвороба не може бути в причинно - наслідковому зв`язку потерпілого з дорожньо-транспортньою пригодою.

Обвинувачений вказує, що означені неточності в висновку експерта викликають у нього питання об`єктивності експертизи.

Також обвинувачений звертає увагу у клопотанні, на те, що експерт при заключенні експертизи жодним чином не заначив вказаний діагноз при переведенні потерпілого 24 липня 2014 року, з хірургічного відділення до неврології, та супутні хвороби, які виникли від ударів чи падінь під час ДТП. 24 липня 2014 року потерпілого переводять в неврологічне відділення для лікування застійних дисків ДЗН, але в подальшому експерт роблячи виписку з історії хворого жодним чином не вказує як лікують вище вказану хворобу, яка динаміка лікування. Поставивши діагноз хворому ОСОБА_8 «перелом» про нього забувають, а лише згадується такий при поступленні хворого 10 липня 2014 року.

Обвинувачений у клопотанні також зауважує, що в неврологічному відділенні 28 липня 2014 року, хворому ставлять вже новий діагноз «ангіопатія сітківки обох очей», іншими словами втомлюваність очей від перенапруження, що на думку обвинуваченого, не можна пов`язати з дорожньо - транспортною пригодою. При цьому, вже через два дні потерпілий без будь якого лікування, вище вказаної хвороби, був виписаний з лікарні. На час виписки потерпілого ОСОБА_8 лікар неврологічного відділення зазначає, зокрема, що в хворого прослідковується розсіяна неврологічна симптоматика. Спостерігається гіперстенічна емоційна слабкість з дратівливістю. Стан збуджений швидко переходить у сонливість. Надалі стан хворого незадовільний, некритичний розторможений, агресивний виражені поведінкові розлади. Вогнищевої симптоматики не виявлено. 01 серпня 2014 року виписаний з покращенням. Клінічні лабораторні аналізи в межах вікової норми.

Вказані хвороби, на переконання обвинуваченого, ніяким чином не можуть бути в причинно наслідковому зв`язку з ДТП, що мала місце 10 липня 2014 року.

Також зазначає обвинувачений у клопотанні, що будь якого лікування в подальшому потерпілому призначено не було, а тому є не зрозумілим для чого потерпілого було переведено в неврологічне відділення 24 липня 2014 року.

Зауважує у клопотанні обвинувачений, що кваліфікуючою критерієм тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості у потерпілого ОСОБА_8 , згідно висновку судово- медичної експертизи проведеної з 28 серпня 2014 року по 05 вересня 2014 року за №180, був тривалий розлад здоров`я, проте, на переконання обвинуваченого, експертом не враховано, що лікування тривало більше 21 дня у різних відділеннях, здійснювалося різними лікарями за напрямками та різних захворювань потерпілого, що в сукупності не можуть рахуватися разом, а мають бути пораховані окремо. Тому кваліфікуючий критерій - довготривалий розлад здоров`я, не може бути застосований відносно ОСОБА_8 , оскільки лікування травм, що могли настати після ДТП тривало менше 21 календарного дня.

Звертає увагу обвинувачений у клопотанні на те, що матеріали експертизи прямо суперечать матеріалам самого кримінального провадження, суперечності полягають у тому, що з медичної карточки потерпілого ОСОБА_8 убачається, що він поступив в СМСЧ-4 10 липня 2014 року о 22 год.45 хв., а в матеріалах кримінального провадження зазначено, що ДТП за його участі сталась о 22 год. 30 хв. Відстань від місця пригоди до с. Комарівка Славутського району до ДЗ СМСЧ-4 складає 8 кілометрів 800 метрів в одну сторону, тобто швидка допомога фізично не могла подолати такий шлях за 15 хвилин.

Зважаючи на зазначене, сторона захисту наполягає на призначенні комісійної судово-медичної експертизи, для уникнення сумнівів у об`єктивності проведеного судово-медичного дослідження, та встановлення всіх обставин кримінального провадження. Потребу в проведенні такої експертизи також останні обґрунтовують тим, що є необхідність залучити для проведення експертизи декількох експертів, зокрема хірурга, травматолога, невропатолога, офтальмолога, оскільки лікування хвороб потерпілим ОСОБА_8 у період з 10 липня 2014 року по 01 серпня 2014 року мала б бути здійснена за участю лікаря- хірурга, лікаря-травматолога, лікаря- невропатолога та лікаря -офтальмолога.

На підставі наведеного, посилаючись на постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» №8 від 30 травня 1997 року та приписи ст. ст. 242, 332 КПК України, обвинувачений та захисник просять призначити у даній справі комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручити експертам Хмельницького обласного бюро судово-медичних експертиз. Комісійну судово-медичну експертизу провести за участю потерпілого ОСОБА_8 , якого зобов`язати надати рентген знімок перелому ключиці №1908 від 10 липня 2014 року, та пройти повторну рентгенограму для підтвердження перелому правої ключиці зі зміщенням уламків кістки. На вирішення експертизи поставити наступні питання: 1. Чи мав місце та був зафіксований на знімках №1908 від 10 липня 2014 року, перелом правої ключиці та чи належить вказаний знімок хворому ОСОБА_8 .?; 2. Чи присутня на сьогоднішній день кісткова мозоль на місці можливого перелому правої ключиці ОСОБА_8 .?; 3. Яку кількість днів лікування у відповідності до протокольної форми виписки хірургічних відділень має провести хворий з переломами кісток зі зміщенням?; 4.У відповідності до призначеного та отриманого лікування хворим ОСОБА_8 , яка була ступінь важкості травми головного мозку?; 5.Чи відповідала протокольна форма призначеного лікування хворому ОСОБА_8 , ступеню важкості струсу головного мозку?; 6.Чи є у потерпілого ОСОБА_8 , хронічні чи будь які інші супутні захворювання пов`язані з неврологічними хворобами?; 7.Чи перебував ОСОБА_8 , до 10 липня 2014 року, на обліках у лікарів невропатологів чи психіатрів?; 8.Чи достатньо в наявності у експертів медичних даних для встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим ОСОБА_8 , в наслідок ДТП?; 9.Які тілесні ушкодження були виявлені у потерпілого ОСОБА_8 , їх характер, локалізація, час і механізм утворення? 10.До якого ступеня тяжкості вони відносяться і чи знаходиться факт їх заподіяння у прямому причинно-слідчому зв`язку з діями обвинуваченого ОСОБА_3 , зазначеними в обвинувальному акті?

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтримав своє клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи від 01 квітня 2021 року, просив таке задовольнити. Додатково вказав, що в нього є сумнів в тому, що у потерпілого був перелом ключиці, оскільки такий перелом обов`язково потребує оперативного втручання, однак потерпілому оперативного втручання при такому переломі не проводилось.

Захисник в судовому засіданні також наполягав на задоволенні клопотання обвинуваченого з підстав зазначених у ньому.

Прокурори ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , заперечували щодо задоволення клопотання ОСОБА_7 про призначення комісійної судово-медичної експертизи. Прокурор ОСОБА_4 мотивувала своє заперечення тим, що в судовому засіданні експерт все роз`яснив по своєму висновку №180 від 05 вересня 2014 року, підстав для призначення іншої експертизи, на її переконання, немає. Прокурор ОСОБА_5 вказала, що у неї немає сумнівів щодо повноти та об`єктивності висновку експерта.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява останнього про розгляд справи без його участі.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши доводи клопотання обвинуваченого та матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Стаття перша Закону України «Про судову експертизу» передбачає, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо, об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Частина 1 ст. 242 КПК України передбачає, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу у кримінальних і цивільних справах» комісійна експертиза призначається у випадках, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів - фахівців у одній галузі знань.

Відповідно до п. 3 Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року, експертизи у відділі комісійних експертиз проводяться з метою усунення протиріч між раніше проведеною експертизою та іншими матеріалами справи у випадку необґрунтованості висновків або сумнівів особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора, судді або суду в правильності згаданої експертизи.

Пунктом 7 наведених Правил передбачено, що вказана експертиза може бути проведена лише при наданні особою, яка призначила експертизу, всіх необхідних матеріалів з даної справи. До їх складу повинні обов`язково входити кримінальні або цивільні справи (надалі - матеріали) і оригінали медичної, в тому числі первинної експертної документації.

Згідно з п.18 цих же Правил, експертизи у відділі проводяться в такій послідовності: ознайомлення за наданими матеріалами, речовими доказами та іншими документами зі справи, а також, залежно від характеру експертизи - проведення розтину ексгумованого трупа, направлення речових доказів на лабораторні дослідження, стаціонарне або амбулаторне обстеження потерпілого у справі, огляд транспорту, тощо.

З наведеного вбачається, що при проведенні комісійної судово-медичної експертизи експертам повинні бути поставлені питання, які ставилися під час проведення первинної та повторних експертиз, а для її проведення необхідно провести стаціонарне або амбулаторне обстеження потерпілого.

Відповідно до ст. 101 КПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність.

Висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими.

05 вересня 2014 року, під час досудового розслідування даного кримінального провадження, експертом Нетішинської філії Шепетівського міжрайвідділення Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_9 була проведена судово - медична експертиза за фактом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , за результатами якої був складений висновок.

Означений висновок експерта ОСОБА_9 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, №180 від 05 вересня 2014 року, за фактом завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , містить відповіді на поставлені питання щодо того, які тілесні ушкодження були виявлені у потерпілого ОСОБА_8 , їх характер, кількість, локалізація, час і механізм виникнення та до якого ступеню тяжкості вони відносяться, інших медичних даних щодо тілесних ушкоджень у потерпілого, ніж ті, що зафіксовані у первинній експертизі, не надано. Означене виключає необхідність ставити ці ж самі питання додатково. Оскільки будь-яких інших даних чи відомостей щодо наявності тілесних ушкоджень у потерпілого та їх ступеню тяжкості наявні матеріали не містять, відомостей щодо протирічь між раніше проведеною експертизою та іншими матеріалами, суду надано не було, тому підстав для призначення комісійної судово-медичної експертизи не встановлено.

Крім цього, експерт ОСОБА_9 був допитаний у судовому засіданні, перебуваючи під присягою, пояснив, на підставі яких обставин він робив відповідний висновок.

Суд зважає, що, окрім вже вирішених експертом в ході досудового слідства питань, клопотання обвинуваченого містить додаткові питання, які він вважає за необхідне поставити перед експертами. Однак, такі суд вважає недоцільним ставити для експерта зважаючи на таке.

Щодо поставленого обвинуваченим на експертизу питання «Чи мав місце та був зафіксований на знімках №1908 від 10 липня 2014 року, перелом правої ключиці та чи належить вказаний знімок хворому ОСОБА_8 .?», то суд звертає увагу, що висновок експерта №180 від 05 вересня 2014 року містить вказівку на те, що перелом правої ключиці ОСОБА_8 був зафіксований на знімку №1908 від 10 липня 2014 року. Визначення належності вказаного знімку хворому ОСОБА_8 , на переконання суду, не входить до компетенції експерта при проведенні судово-медичної експертизи.

Для з`ясування питання поставленого в клопотанні обвинуваченим «Чи присутня на сьогоднішній день кісткова мозоль на місці можливого перелому правої ключиці ОСОБА_8 .?» необхідна згода потерпілого на проходження медичного огляду, при відсутності такої, в даному випадку, суд не має права зобов`язувати потерпілого пройти такий.

Щодо поставленого обвинуваченням для експерта питання «Яку кількість днів лікування у відповідності до протокольної форми виписки хірургічних відділень має провести хворий з переломами кісток зі зміщенням?», то, на переконання суду, таке питання не конкретизовано та поняття «протокольна форма виписки хірургічних відділень» в медичній термінології відсутня.

Суд зауважує, що поставлене обвинуваченим на вирішення експертизи питання «У відповідності до призначеного та отриманого лікування хворим ОСОБА_8 , яка була ступінь тяжкості травми головного мозку?» вже вирішувалось експертом при проведенні експертизи та ступінь тяжкості травми головного мозку зазначено у висновку експерта №180 від 05 вересня 2014 року. Поряд з цим, суд звертає увагу, що визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у випадках черепно-мозкової травми базується на клінічному діагнозі з обов`язковим підтвердженням його відповідним комплексом симптомів, а не у відповідності до призначеного та отриманого лікування хворим.

На думку суду, питання поставлене в клопотанні обвинуваченим «Чи відповідала протокольна форма призначеного лікування хворому ОСОБА_8 , ступеню тяжкості струсу головного мозку?» не може бути поставлено експерту в даному кримінальному провадженні, оскільки предметом дослідження не є правильність надання медичної допомоги медичними працівниками. Окрім того, суд зауважує, що в підсумку висновку експерта зазначено, що ОСОБА_8 отримав забій головного мозку середнього ступеня тяжкості, а не струс головного мозку, що між собою є відмінним і становить різні види клінічних форм черепно мозкових травм.

Щодо поставлених обвинуваченим для експерта питань «Чи є у потерпілого ОСОБА_8 , хронічні чи будь які інші супутні захворювання пов`язані з неврологічними хворобами?» та «Чи перебував ОСОБА_8 , до 10 липня 2014 року, на обліках у лікарів невропатологів чи психіатрів?», то, суд вважає, що вирішення даних питань не потребують спеціальних знань в галузі медицини і можуть бути здобуті іншим шляхом передбаченим чинним законодавством.

Щодо поставленого обвинуваченим для експерта питання «Чи достатньо в наявності у експертів медичних даних для встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим ОСОБА_8 , в наслідок ДТП?», то таке питання також не потребує спеціальних знань в галузі медицини, а експерт лише проводячи експертизу може визначити чи достатньо йому медичних даних для встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень і за достатності таких надає висновок за наслідками проведення експертизи, а за відсутності таких заявляє клопотання про надання йому додаткових матеріалів для експертизи, або повідомляє про неможливість надання висновку з приводу поставленого питання. Суд не ставить компетенцію експерта ОСОБА_9 під сумнів, так як і не ставлять під сумнів таку сторони кримінального провадження.

Посилання обвинуваченого в клопотанні, з їх обґрунтуваннями, на те, що експертиза та матеріали кримінального провадження містять суперечності щодо часу ДТП та часу поступлення ОСОБА_8 в СМСЧ-4 10 липня 2014 року, суд вважає недостатнім для задоволення клопотання, оскільки такі ґрунтуються лише на його припущеннях.

Твердження обвинуваченого про те, що при визначенні кваліфікуючої ознаки тривалий розлад здоров`я лікування повинно здійснюватися не різними лікарями за напрямками та не різних захворювань потерпілого і в сукупності лікування в різних лікарів не може рахуватися разом, а мають бути пораховані окремо, то суд такі відхиляє, беручи до уваги пояснення експерта в судовому засіданні ОСОБА_9 з даного приводу, який зазначив, що в даному випадку були медичні покази для переведення потерпілого в інші відділення лікарні при його лікуванні, зокрема в неврологічне відділення, з метою контролю психічного стану потерпілого, а загальний стан його на той час міг бути задовільний, лікування було неприривне. Зауважив експерт на тому, що у нього при складенні висновку сумнівів у стані здоров`я потерпілого не було.

Також суд відхиляє аргументи сторони захисту, наведені нею на обґрунтування своїх сумнівів щодо стану здоров`я потерпілого та як наслідок неправильності експертизи, з приводу того, що перелом ключиці обов`язково потребує оперативного втручання, оскільки такі нічим ними не обґрунтовані і є, на переконання суду, лише їх припущенням. При цьому, суд зважає також на пояснення експерта в судовому засіданні ОСОБА_9 , який вказав, що перелом кістки при зміщенні фрагментів кістки та перелом кістки зі зміщенням це різні травми і при переломі кістки при зміщенні фрагментів кістки оперативне втручання не завжди необхідне. Таке зміщення не визначає тяжкість тілесних ушкоджень, а перелом зі зміщенням- це важка травма, оскільки є можливість пошкодження судин.

Таким чином заявлене обвинуваченим клопотання про призначення комплексної судово-медичної експертизи є недостатньо вмотивованим, не ґрунтуються на достатніх доказах, які би давали підстави суду для призначення та проведення даної експертизи.

В даному випадку обґрунтованість висновка експерта, а також, його правова оцінка відповідно до вимог КПК України буде надаватися судом при оцінці доказів в їх сукупності, достатності, достовірності та належності.

Судом не встановлено передбачених законом підстав для призначення експертизи за клопотанням обвинуваченого, також з тих причин, що відповідні на основні питання, які обвинувачений просить поставити на вирішення комплексної судово-медичної експертизи, зокрема п. 4.9. прохальної частини клопотання, вже вирішені відповідним висновком експерта, необхідність проведення експертизи у клопотанні не обґрунтована, оцінка висновку експерта на предмет його достовірності не є питанням, для вирішення якого призначається експертиза, вона буде надана судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Водночас в силу вимог ч. 1 ст. 318 КПК України, згідно з якою судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, суд вважає, що призначення експертизи без достатніх та беззаперечних на те підстав призведе до невиправданої тяганини, що в свою чергу призведе до порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження. При цьому, суд зважає на тривалість перебування даного кримінального провадження в провадженні суду.

За таких обставин, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого про призначення комісійної судово - медичної експертизи, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 242, 369, 371 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про призначення комісійної судово - медичної експертизи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1