Номер провадження: 11-сс/813/1144/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 12.07.2021, якою в межах кримінального провадження №0000937 від 10.07.2021 відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Агдам респ. Азербайджан, громадянина респ. Азербайджан, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 12.10.2020 Приморським райсудом м. Одеси за ч. 1 ст. 187, ч. 5 ст. 72, ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений -10.03.2021;
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.09.2021 включно, із визначенням розміру застави установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання ст. слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та застосовано відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 07.09.2021 включно, із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», з визначенням розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 45 400 грн. та покладенням на підозрюваного у разі внесення застави обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також органам досудового розслідування було доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може вдатись до спроб переховування від органу досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, які обумовлені тяжкістю покарання, а також особою підозрюваного, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, постійного місця проживання не має, окрім того, останній не має законних підстав перебувати на території України.
Обґрунтовуючи розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , відомості щодо майнового стану останнього, вважав за необхідним визначити заставу у межах розміру передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 зазначила, що вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою та незаконною з огляду на наступне:
- поза увагою слідчого судді, залишилось те, що пред`явлена її підзахисному підозра необґрунтована та не підтверджується наданими прокурором доказами, а навпаки зазначені докази свідчать про відсутність в діях ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;
- слідчий суддя не врахував, що прокурором не доведено та жодним чином не підтверджено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постанови нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписом п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що 10.07.2021 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме в тому, що він 09.07.2021 близько 22:30 год., перебуваючи біля супермаркету «АТБ», що розташований за адресою: м. Одеса, Десантний бульвар, 18, разом з своєю знайомою ОСОБА_10 , з якою у нього був конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин.
Далі, в ході діалогу між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, під час якого у останнього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення належного майна ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, зірвав з плеча ОСОБА_10 сумку рожевого кольору вартістю 4000 грн., в котрій знаходились: мобільний телефон марки «Nokia», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 500 грн., з SIM картою абонентського номера № НОМЕР_3 та з SIM картою абонентського номера № НОМЕР_4 , які матеріальної цінності для потерпілої не представляють, ключі та продукти харчування, які також для потерпілої матеріальної цінності не представляють.
З метою утримання викраденого майна ОСОБА_8 зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_8 завдав потерпілої ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 4500 грн.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом прийняття заяви ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 10.07.2021 (а.с. 6-7); протоколом огляду місця події від 10.07.2021 (а.с. 11-13); протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 10.07.2021 (а.с. 14-17); протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.07.2021 (а.с. 21-24); протоколом огляду речових доказів від 10.07.2021 (а.с. 26-27); протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.07.2021 (а.с. 30-32); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.07.2021 (а.с. 33-35); протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 10.07.2021 (а.с. 36-38) та іншими матеріалами в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відповідальність за який передбачена лише у виді позбавлення волі; є громадянином іншої держави, не одружений, не працевлаштований, раніше судимий за корисливий злочин.

Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Отже, колегія суддів приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою з визначенням розміру застави, для запобігання названим вище ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, тому вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді немає.
Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 12.07.2021, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.09.2021 включно, із визначенням розміру застави залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4