Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/400/21
Справа № 711/1158/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2021 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене начальником відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , внесене в кримінальному провадженні №0000148 від 04.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про накладення арешту на майно,-

в с т а н о в и в:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим начальником відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження за №0000148 від 04.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Своє клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що на території Черкаської області діє група осіб, члени якої займаються незаконним виготовленням, перевезенням, зберіганням з метою збуту та збутом наркотичних засобів та психотропних речовин. Під час проведення досудового розслідування встановлено, що до збуту психотропних речовин причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. 16.02.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання з метою збуту, вчинені за попередньою змовою групою осіб. Частину психотропних речовин та обладнання, яке схоже для його виготовлення вилучено за адресою АДРЕСА_1 . Встановлено, що територію з приміщеннями за вказаною адресою винаймав ОСОБА_5 у громадянина ОСОБА_7 , який під час огляду території виявив невідому сумку у вигрібній ямі про, що повідомив правоохоронні органи. 17.02.2021, під час проведення огляду місця події, а саме території за адресою АДРЕСА_1 у вигрібній ямі виявлено та вилучено сумку в якій знаходився кейс в якому знаходилося 22 мобільних телефони. Детальний огляд телефонів не було проведено з метою подальшого їх експертного дослідження. 19.02.2021 указані предмети визнано речовими доказами. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання. Приймаючи до уваги вище викладене з метою забезпечення кримінального провадження, забезпечення збереження речових доказів, просить задовольнити клопотання і винести ухвалу про накладення арешту на майно із забороною розпоряджатися та користуватися майном з метою збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання, яке було вилучено, за адресою АДРЕСА_1 , а саме: сумку в якій знаходився кейс в якому знаходилося 22 мобільних телефони, які належать ОСОБА_5 ..

В судовому засіданні слідча ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання про накладення арешту на майно підтримали та просили його задовольнити. Також пояснили, що арешт на майно необхідно накласти з метою його збереження, як речового доказу та з метою конфіскації, як виду покарання.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не перебуває у його власності.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, перевіривши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, а також з`ясувавши інші обставини, які мають значення для вирішення питання про арешт, приходить до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання СУ ГУ НП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000148 від 04.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

16.02.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

В даному кримінальному провадженні 17.02.2021 в період часу з 20.55 год. до 21.25 год., на підставі заяви ОСОБА_7 був проведений огляд вигрібної ями за адресою АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено наступне майно, а саме: 22 мобільні телефони, пластиковий ящик для інструментів та чорну сумку.

17.02.2021 року постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 вищевказані предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000148.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що вилучена під час огляду 17.02.2021 сумка в якій знаходився кейс в якому знаходилося 22 мобільних телефони набули статусу тимчасово вилученого майна та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному правопорушенні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження.

Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.

З огляду на викладене, клопотання слідчого є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: сумку в якій знаходився кейс в якому знаходилося 22 мобільних телефони, які належать ОСОБА_5 ..

Копію ухвали направити слідчому, в провадженні якого знаходиться справа, прокурору, а також власнику майна.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1