Провадження № 1-кс/638/790/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників підозрюваної ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000155 від 22.07.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:
25.03.2021р. слідчий СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню № 0000155 від 22.07.2020, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, в обґрунтування клопотання зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, в період 2020 року більш точної дати не встановлено, ОСОБА_6 розробила злочинний план, щодо продажу неіснуючих товарів та переслідуючи мету незаконного заволодіння чужим майном, шахрайським шляхом, за допомогою незаконних операцій електронно - обчислювальної техніки, в мережі Інтернет розмістила в соціальній мережі «Інстаграм» на сторінці « ІНФОРМАЦІЯ_2 » інформацію щодо продажу взуття.

Так, 30.06.2020 потерпіла ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , зі свого мобільного телефону, зайшовши у соціальній мережі «Інстаграм» на сторінку « ОСОБА_9 » замовила товар у вигляді трьох пар взуття, де ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом втручання в електронно-обчислювальну техніку через Інтернет мережі та електронні системи, розуміючи, що вона не здійснює підприємницьку діяльність та у неї відсутній цей товар і направляти його не буде, шляхом обману та зловживання довірою потерпілої заволоділа грошовими коштами ОСОБА_8 , які остання переказала їй на банківську картку № НОМЕР_1 в сумі 1520,00 грн.

Крім того, 21.06.2020 потерпіла ОСОБА_10 зі свого мобільного телефону, зайшовши у соціальній мережі «Інстаграм» на сторінку «_.girls2girls._» замовила товар у вигляді взуття, де ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом втручання в електронно-обчислювальну техніку через Інтернет мережі та електронні системи, розуміючи, що вона не здійснює підприємницьку діяльність та у неї відсутній цей товар і направляти його не буде, шляхом обману та зловживання довірою потерпілої заволоділа грошовими коштами ОСОБА_10 , які остання переказала їй на банківську картку N НОМЕР_1 в сумі 630 грн.

Крім того, 25.06.2020 потерпіла ОСОБА_11 , зі свого мобільного телефону, зайшовши у соціальній мережі «Інстаграм» на сторінку « ОСОБА_12 » замовила товар у вигляді взуття, де ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом втручання в електронно-обчислювальну техніку через Інтернет мережі та електронні системи, розуміючи, що вона не здійснює підприємницьку діяльність та у неї відсутній цей товар і направляти його не буде, шляхом обману та зловживання довірою потерпілої заволоділа грошовими коштами ОСОБА_11 , які остання переказала їй на банківську картку № НОМЕР_2 в сумі 1650 грн.

Крім того, 26.06.2020 потерпіла ОСОБА_13 , зі свого мобільного телефону, зайшовши у соціальній мережі «Інстаграм» на сторінку « ОСОБА_9 » замовила товар у вигляді взуття, де ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом втручання в електронно-обчислювальну техніку через Інтернет мережі та електронні системи, розуміючи, що вона не здійснює підприємницьку діяльність та у неї відсутній цей товар і направляти його не буде, шляхом обману та зловживання довірою потерпілої заволоділа грошовими коштами ОСОБА_13 , які остання переказала їй на банківську картку № НОМЕР_2 в сумі 780 грн.

Крім того, 26.06.2020 потерпіла ОСОБА_14 , зі свого мобільного телефону, зайшовши у соціальній мережі «Інстаграм» на сторінку « ОСОБА_9 » замовила товар у вигляді взуття, де ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом втручання в електронно-обчислювальну техніку через Інтернет мережі та електронні системи, розуміючи, що вона не здійснює підприємницьку діяльність та у неї відсутній цей товар і направляти його не буде, шляхом обману та зловживання довірою потерпілої заволоділа грошовими коштами ОСОБА_14 , які остання переказала їй на банківську картку № НОМЕР_2 в сумі 1070 грн.

Крім того, 07.07.2020 потерпіла ОСОБА_15 , зі свого мобільного телефону, зайшовши у соціальній мережі «Інстаграм» на сторінку «_.girls2girls._» замовила товар у вигляді взуття, де ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом втручання в електронно-обчислювальну техніку через Інтернет мережі та електронні системи, розуміючи, що вона не здійснює підприємницьку діяльність та у неї відсутній цей товар і направляти його не буде, шляхом обману та зловживання довірою потерпілої заволоділа грошовими коштами ОСОБА_15 , які остання переказала їй на банківську картку № НОМЕР_2 в сумі 780 грн.

Крім того, 24.11.2020 потерпіла ОСОБА_16 , зі свого мобільного телефону, зайшовши у соціальній мережі «Інстаграм» на сторінку «_.girls2girls._» замовила товар у вигляді взуття, де ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом втручання в електронно-обчислювальну техніку через Інтернет мережі та електронні системи, розуміючи, що вона не здійснює підприємницьку діяльність та у неї відсутній цей товар і направляти його не буде, шляхом обману та зловживання довірою потерпілої заволоділа грошовими коштами ОСОБА_16 , які остання переказала їй на банківську картку № НОМЕР_3 в сумі 818 грн. 14 коп.

19.03.2021 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто у шахрайстві, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

25.03.2021 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто у шахрайстві, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколами допиту потерпілих;

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення злочини.

Підозрювана ОСОБА_6 вчинила тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строк від трьох до восьми років.

Крім того, є ризик перешкоджання встановленню істини по даному кримінальному провадженню з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та перебуваючи на свободі ОСОБА_6 може продовжувати свою злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просила його задовольнити, наполягав на тому, що ризики зазначені в клопотанні доведені, обвинувачена відмовилася співпрацювати зі слідством.
Підозрювана не заперечувала того факту, що займалася посередницькою діяльністю з продажу взуття в мережі інтернет на сторінці в «Інстаграм», але заперечувала проти підозри посилаючись на те, що їй не телефонував жоден клієнт, який був би незадоволений її роботою. Не заперечувала того факту, що клієнти перераховували на її банківську картку кошти за для купівлі взуття, доказів вищесказаному не надала.
Захисники підозрюваної заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили суд відмовити в задоволенні клопотання обґрунтовуючи тим, що підозра необґрунтована, відсутній склад злочину в діях підозрюваної, вважають що вказані в підозрі непорозуміння, можливо вирішити в цивільно правових відносинах, жоден з наведених прокурором ризик не доведено, захисники просили врахувати, що підозрювана до органу досудового розслідування з`являлася на кожен виклик, надали довідку, відповідно до якої підозрювана має дев`ять неділь вагітності, має рухому та нерухому власність, за місцем проживання ніяких конфліктів та порозумінь за участі підозрюваної не виникало, вона раніше не судима, має батька та проживає зі співмешканцем, просили суд відмовити в задоволенні клопотання прокуратора або у випадку, якщо суд дійде висновку про те, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, то застосувати до підозрюваної або особисте зобов`язання, або не цілодобовий домашній арешт.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м*яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В частині 1 ст. 177 КПК України вказано, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Матеріали, на які послався слідчий та прокурор у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України обґрунтованою.
Між тим, слідчий суддя приймає до уваги той факт, що підозрювана не переховувалася, приїздила на виклики органом досудового слідства, згідно довідки перебуває на дев`ятому тижні вагітності, має постійне місце мешкання, проживає зі співмешканцем.
Слідчому судді, доказів неявки підозрюваної до слідчого, прокурора чи суду, не надано, а тому ризик передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України є не доведеним.
Також слідчий суддя перевіряючи доводи прокурора та слідчого, що є ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і аналізуючи судові матеріали надані в розпорядження слідчого судді вважає його недоведеним, сама по собі підозра у вчиненні кількох епізодів не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчим належним чином наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України в клопотанні не обґрунтована, а прокурором не доведено обставини передбачені п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України.
Також, доказів незаконного впливу на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, прокурором не надано.
Керуючись вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини в рішенні «Ілійков проти Болгарії» (Ilijkov v.Bulgaria), № 33977/96. І те, що ОСОБА_6 пред`явлена обґрунтована підозра у скоєнні тяжких злочинів за ч. 3 ст. 190 КК України за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років.
Між тим, під час розгляду не здобуто, а прокурором не доведено наявність доказів того, що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_6 ст.179 КПК України.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, задовольнивши таким чином клопотання слідчого частково.
В силу вимог ст. 179 та ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язати підозрювану ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до слідчого судді, суду, слідчого, прокурора.
Повідомити підозрюваному під розпис вимоги ч. 2 ст. 179 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 213, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000155 від 22.07.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України задовольнити частково.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого судді, суду, слідчого, прокурора.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали отримав: