УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року
м. Київ
справа № 621/1449/14-к
провадження № 51-29зр21
Колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
заявника (відеоконференція) ОСОБА_5
обвинуваченого (відеоконференція) ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_5 про роз`яснення постанови Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 05 квітня 2021 року,

встановила:
05 квітня 2021 року колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду розглянуто касаційні скарги засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 24 грудня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року.

Верховний Суд ухвалив постанову про скасування ухвали Харківського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

У заяві ОСОБА_5 просить роз`яснити вказане рішення касаційного суду.
Зокрема, вказує, що йому не зрозуміло, чому у вступній частині постанови Верховного Суду вказані дані іншого прокурора, а не прокурора, який брав участь у розгляді справи в апеляційному порядку, а також невірно зазначений номер, за яким кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Також незрозумілим вбачає неповне, на його думку, вирішення вимог касаційної скарги прокурора та посилання у мотивувальній частині постанови на певну редакцію ст. 75 КК України. Крім цього вважає незрозумілими окремі мотиви прийнятого рішення.
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали заяву.

Відповідно до ст. 380 Кримінального процесуального кодексу України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів вважає, що зазначене судове не підлягає роз`ясненню.
У поданій заяві ОСОБА_5 зазначає, що у вступній частині постанови Верховного Суду зазначені дані прокурора, який брав участь у розгляді справи в апеляційному порядку, ОСОБА_7 , а фактично в апеляційному суді брав участь прокурор ОСОБА_8 .
Проте, як убачається з матеріалів кримінального провадження, касаційна скарга була подана прокурором ОСОБА_8 , який брав участь у апеляційному суді, а розгляд даного кримінального провадженні в суді касаційної інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 36 КПК України відбувся за участю прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , а тому дана обставина не підлягає роз`ясненню.
Що стосується зазначеного в заяві про невірний вказаний номер, за яким кримінальне провадження внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , то це питання підлягає вирішення відповідно до положень ч. 1 ст. 379 КПК України.

Також не вбачається підстав для роз`яснення посилання в заяві про не вирішення всіх вимог прокурора у судовому рішенні Верховного Суду, оскільки у судовому засіданні касаційного суду прокурор ОСОБА_7 підтримав подану касаційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Виходячи з прохальної частини касаційної скарги прокурора про призначення нового розгляду саме в суді апеляційної інстанції, Верховний Суд у межах своїх повноважень постановив рішення про задоволення касаційної скарги прокурора, скасував ухвалу апеляційного суду та призначив новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Крім цього, у касаційній скарзі прокурор не оспорював формальну можливість застосування положень ст. 75 КК України щодо засуджених у зв`язку з певною редакцією ст. 75 КК України станом на час вчинення злочину, підтримавши в судовому засіданні позицію про відсутність достатніх підстав для такого застосування взагалі, тому це питання в аспекті віднесення вчинених обвинуваченими діянь до корупційних не вирішувалося.

Що ж стосується інших доводів заявника про необхідність роз`яснення судового рішення, зокрема щодо посилання у мотивувальній частині постанови Верховного Суду на дані, які характеризують особу винного, та щодо їх недостатності для застосування положень ст. 75 КК України; про необхідність під час повторного апеляційного розгляду провести правову перевірку доводів щодо провокації вчинення злочину та не зазначення про належність предмету дачі хабаря, то вони стосуються не суті судового рішення, а мотивів його прийняття, які достатньо зрозуміло викладені у постанові від 05 квітня 2021 року й не потребують роз`яснення.
З огляду на це колегія суддів вважає, що заява про роз`яснення судового рішення задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 380, 441 КПК, колегія суддів
постановила:
Відмовити ОСОБА_5 в роз`ясненні постанови Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 05 квітня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3