У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2021 м.Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002406 від 17.06.2018 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
10 серпня 2018 року до Подільського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002406 від 17.06.2018 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2018 визначено для розгляду даного кримінального провадження суддю ОСОБА_8 .

Згідно з розпорядженням керівника апарату ОСОБА_9 №776 від 25.02.2021 на підставі п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (у зв`язку із днями відпочинку судді ОСОБА_8 та негайним розглядом у зв`язку із продовженням строків тримання під вартою) призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2021 року для судового розгляду даного кримінального провадження визначено суддю ОСОБА_1 .
Суд, в порядку вимог ст.331 КПК України, поставив на обговорення питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Прокурор вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення ним покарання, оскільки санкція статті, інкримінованої останньому, передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років з конфіскацією майна; ризик вчинення ним нових злочинів, оскільки ОСОБА_5 офіційно непрацевлаштований та не має постійного джерела доходу; ризик незаконного впливу на потерпілого з метою зміни ним показань. Тому просив суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою на строк 60 днів.

Прокурор стверджує, що вищевказані ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою не зменшилися, а більш м`який запобіжний захід не може запобігти їх настанню та відповідно у повному обсязі забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просили суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, оскільки ризики є необґрунтованими та не підтверджуються жодними доказами.

Обвинувачений ОСОБА_7 також просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання про існування на час розгляду клопотання передбачених кримінальним процесуальним законом і зазначених у попередній ухвалі про тримання обвинуваченого під вартою ризиків неправомірної процесуальної поведінки останнього, суд зауважує, що ризиком у даному випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого суд вважає, що такі дії цілком ймовірними з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна, тому усвідомлюючи тяжкість та реальність відбування покарання у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності чи перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім цього, ОСОБА_5 , не маючи офіційного місця працевлаштування та постійного заробітку, за відсутності міцних соціальних зв`язків, може продовжувати злочинну діяльність з метою заволодіння матеріальними цінностями та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Ризик того, що обвинувачений зможе впливати на потерпілого полягає, на думку суду, в тому, що будучи ознайомленим з матеріалами кримінального провадження, він є обізнаним з інформацією про місце роботи та проживання потерпілого, тому може вплинути на нього шляхом залякування та змусити змінити надані ним раніше показання.
Крім цього, суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, неодружений, утриманців немає, до затримання працював неофіційно, постійного джерела доходу немає.

З огляду на наведене, беручи до уваги позицію учасників судового провадження, суд вважає за доцільне продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Суд вважає, що на даний час застосування інших більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_5 є недостатнім.

Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за можливе не визначати ОСОБА_5 розмір застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.197, 199, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з 01 березня 2021 року до 29 квітня 2021 року включно.

Строк дії ухвали визначити по 29 квітня 2021 року включно або до постановлення нової ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу, або зміни обвинуваченому запобіжного заходу.

Копію ухвали направити у ДУ «Київський слідчий ізолятор» та вручити учасникам судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Cуддя ОСОБА_1