Справа № 936/89/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , у відсутності учасників судового розгляду, розглянув в м. Ужгороді судове провадження № 11-сс/4806/70/21, за апеляційною скаргою прокурора Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 04. 02. 2021.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово без застосування електронних засобів контролю, на строк до 04. 04. 2021, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубинне, Свалявського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.
Цією ж ухвалою на підозрюваного ОСОБА_8 у відповідності до ч. 5 ст. 194 покладено обов`язки: здати до відповідних органів ДМС України в Закарпатській області паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон (у разі наявності такого), видані на його ім`я; з`являтися за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; цілодобово не залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не виїжджати за межі Закарпатської області протягом часу дії обраного запобіжного заходу без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.
Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ ВП №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000005 від 02. 02. 2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 02. 02. 2021 о 03 год. 16 хв., діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з метою знищення та пошкодження приміщення магазину «Рукавичка» та приміщення пункту обміну валют ТзОВ «Фінансова компанія Альфа-Інвест Груп», які знаходяться в одній будівлі за адресою АДРЕСА_2 , умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх

-2-

дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, зірвавши зовнішню вивіску пункту обміну валют ТзОВ «Фінансова компанія Альфа-Інвест Груп» поставив її перед вхідними дверима, які ведуть до приміщення, де знаходиться магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та пункт обміну валют, а ОСОБА_9 використовуючи пластмасову ємність облив зовнішню поверхню даних вхідних дверей легкозаймистою речовиною невідомого походження, після чого ОСОБА_8 за допомогою запальнички-пальника здійснив підпал, внаслідок чого загорілися двері приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Однак свої умисні злочинні дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 довести до кінця не змогли з причин, які не залежали від їх волі, оскільки вогонь погасили працівники ДПРЧ-11 Воловецького РВ УДСНС України в Закарпатській області.
Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обґрунтував тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, а також з урахуванням наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, можливу міру покарання за діяння, у вчиненні якого підозрюється, його вік, стан здоров`я, наявність можливості продовжувати злочинну діяльність, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, відносно підозрюваного ОСОБА_8 просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, однак стороною обвинувачення не доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Враховуючи наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , з урахуванням даних про його особу, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 04. 02. 2021 та постановити ухвалу про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. На його думку, слідчий суддя не врахував наявність ризиків, які містять достатні підстави для застосування саме цього запобіжного заходу, а саме те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, вчинений за попередньою змовою з ОСОБА_9 , за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років з конфіскацією майна. Також вказує на існуванні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховування підозрюваного від органу

-3-

досудового розслідування та суду, здійснення впливу на свідків, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню, вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Прокурор також зазначає про те, що аналіз особи ОСОБА_8 , який ніде не працює, часто виїжджає з країни на заробітки до Чеської Республіки, відсутність обставин, які перешкоджали б його триманню під вартою, свідчать про неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, оскільки такі ним дотримані не будуть та не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КК України.
Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного, захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Крім того, апеляційний суд враховує клопотання прокурора про розгляд апеляційної скарги у його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає, з таких підстав.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді від 04. 02. 2021 відповідає.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 02. 02. 2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.
02. 02. 2021 ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 03. 02. 2021 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 04. 02. 2021 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово без застосування електронних засобів контролю, строком до 04. 04. 2021.
Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із

-4-

речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
У порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_8 , вислухана думка прокурора, ініціатора клопотання та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

-5-

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що достатніх обставин для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу тримання під вартою немає, оскільки даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та свідчили про недостатність застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.
Обставини справи та дані про особу ОСОБА_8 свідчать, що зазначені ризики нічим не підтверджені, а одна лише тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється останній не може вважатись виключною підставою для попереднього ув`язнення підозрюваного.
Разом з тим, з урахуванням існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, а саме, домашнього арешту цілодобово. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Слідчий суддя поклав на ОСОБА_8 й певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: здати до відповідних органів ДМС України в Закарпатській області паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон (у разі наявності такого), видані на його ім`я; з`являтися за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; цілодобово не залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не виїжджати за межі Закарпатської області протягом часу дії обраного запобіжного заходу без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.
Висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати до ОСОБА_8 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах справи. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, втім недостатньої їх вагомості для застосування до цього підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_8 саме цього виключного запобіжного заходу колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа, передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.
Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
При цьому апеляційний суд враховує, відсутність в матеріалах судового провадження даних про недотримання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього оскаржуваною ухвалою обов`язків. Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення. Зазначені посилання не можуть бути правовою підставою для скасування ухвали,

-6-

у зв`язку з чим до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів є співмірним з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочину та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким, не має.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено у рішенні №7064/05 від 01. 06. 2006 «Мамедова проти Росії» - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, з яких він просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 04. 02. 2021 про відмову у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: