Справа № 524/6287/20
Провадження № 1-кс/524/1230/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника володільця майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання представника адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0002820 від 05.10.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.12.2020 року.
Обґрунтовуючи клопотання, представник власника майна зазначає, що у володінні ОСОБА_5 перебуває автомобіль марки Honda Accord, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який на праві власності належить АТ КБ «Приватбанк». 11.12.2020 року ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука задоволено клопотання заступника начальника СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_6 про арешт майна та накладено арешт на автомобіль марки Honda Accord, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який на праві власності належить АТ КБ «Приватбанк», фактичним володільцем є ОСОБА_4 , ніж чорного кольору в чохлі Colundia з написом MF021Z, балончик TEREN 4M, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 07.02.2018 року, з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких дій до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку з метою збереження речових доказів. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 18.01.2021 року скасовано попередню ухвалу, та поставлено нову, якою накладено арешт на автомобіль марки Honda Accord, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який на праві власності належить АТ КБ «Приватбанк», фактичним володільцем є ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 07.02.2018 року шляхом заборони відчуження, розпорядження, та на ніж чорного кольору в чохлі Colundia з написом MF021Z, балончик TEREN 4M та залишено їх на зберігання в кімнаті збереження речових доказів Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області за адресою: м. Кременчук, вул. 29 вересня, 6. На даний час в застосуванні арешту відпала потреба, оскільки ОСОБА_4 не є ні стороною, ні учасником кримінального провадження, що підтверджується відповіддю слідчого від 12.04.2021 року, а також немає ніякого відношення до даного кримінального провадження, будь-яких слідчих дій за участю ОСОБА_4 не проведено, не допитано останнього в якості свідка щодо даного кримінального правопорушення за фактом підпалу автомобіля ОСОБА_7 , ніяких дій з арештованим майном не здійснюється, що у своїй сукупності свідчить про безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування, адже, порушує права особи на вільне володіння, користування та розпорядження зазначеним майном.
Уповноважена особа СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в полтавській області до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду клопотання. Відповідно до вимог ст. 174 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд за відсутності представника Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області.
Вислухавши думку представника адвоката ОСОБА_3 , який підтримав клопотання, просив задовольнити дане клопотання, з підстав, викладених у тексті клопотання, слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У ході судового розгляду клопотання встановлено, що слідчими СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області, за процесуального керівництва Кременчуцької місцевої прокуратури, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002820 від 05.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

11.12.2020 року ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука задоволено клопотання заступника начальника СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_6 про арешт майна та накладено арешт на автомобіль марки Honda Accord, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який на праві власності належить АТ КБ «Приватбанк», фактичним володільцем є ОСОБА_4 , ніж чорного кольору в чохлі Colundia з написом MF021Z, балончик TEREN 4M, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 07.02.2018 року, з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких дій до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку з метою збереження речових доказів.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 18.01.2021 року скасовано попередню ухвалу, та поставлено нову, якою накладено арешт на автомобіль марки Honda Accord, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який на праві власності належить АТ КБ «Приватбанк», фактичним володільцем є ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 07.02.2018 року шляхом заборони відчуження, розпорядження, та на ніж чорного кольору в чохлі Colundia з написом MF021Z, балончик TEREN 4M та залишено їх на зберігання в кімнаті збереження речових доказів Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області за адресою: м. Кременчук, вул. 29 вересня, 6.

Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно прийшов до висновку, що на даний час існують достатні підстави вважати, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, може призвести до втрати, перетворення або іншої передачі майна. А тому, вважав, що вказане в клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та може бути використане як доказ в кримінальному провадження, тому вбачає наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та упередженого розслідування і судового розгляду.
Згідно ч. 1 ст. 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначає, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).
Оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності на даній стадії досудового розслідування завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, слідчий суддя, враховуючи, що ОСОБА_4 не є ні стороною, ні учасником кримінального провадження, що підтверджується відповіддю слідчого від 12.04.2021 року, а також немає ніякого відношення до даного кримінального провадження, будь-яких слідчих дій за участю ОСОБА_4 не проведено, не допитано останнього в якості свідка щодо даного кримінального правопорушення за фактом підпалу автомобіля ОСОБА_7 , ніяких дій з арештованим майном не здійснюється, вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Натомість, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвал про накладення арешту на майно та її законності, що мало місце і є виключною прерогативою суду, а лише оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 16, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника власника адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0002820 від 05.10.2020 року, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.12.2020 року, - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений на майно в рамках кримінального провадження №0002820 від 05.10.2020 року, а саме на автомобіль Honda Accord, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який на праві власності належить АТ КБ «Приватбанк», фактичним володільцем є ОСОБА_4 , та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 07.02.2018 року.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Згідно ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти даної ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1