Справа № 128/694/21
Провадження №11-кп/801/905/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , одруженого, маючого середньо-спеціальну освіту, до засудження непрацюючого, раніше судимого:
-08.12.1999 року Красноперекопським міськрайонним судом АР Крим за ч.1 ст. 140, ч.3 ст. 140, ч.1 ст. 145, ст. 42, ст. 46-1 України до 30 років позбавлення волі з відстрочкою вироку 2 роки, постановою Красноперекопського міськрайонного суду АР Крим від 11.10.2001 року ст. 46-1 скасована, направлено до виправної колонії строком 3 роки;
-11.12.2001 року Красноперекопським міськрайонним судом АР Крим за ст. 43, ч.2 ст. 141 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-11.02.2002 року Красноперекопським міськрайонним судом АР Крим за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на підставі постанови Вільнянського районного суду Запоріжської області від 09.03.2005 року згідно ст. 81 КК України на невідбутий строк покарання 1 рік 7 місяців 3 дні;
-16.02.2006 року Джанкойським міськрайонним судом АР Крим за ч.1 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 23.10.2007 року умовно-достроково на підставі постанови Перевальського районного суду Луганської області від 15.10.2007 року згідно ст. 81 КК України на невідбутий строк покарання 4 роки;

-вироком Апеляційного суду Донецької області від 03.06.2009 за ст. 399, ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 145, ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ухвалою Верховного суду України від 03.12.2009 вирок Апеляційного суду Донецької області від 03.06.2009 змінено, вважати засудженим за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ст. 395, ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Суворовського районного суду м.Херсон від 19.01.2016 року згідно ч.5 ст. 72 КК України залік з 29.08.2008 року по 03.12.2009 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі

на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 08.06.2021 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення

за участі сторін провадження:
прокурора: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 08.06.2021 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України відмовлено.

Засуджений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Вінницького районного суду від 08.06.2021 року змінити, звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Вимоги апеляційної скарги засудженого мотивовано тим, що ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 08.06.2021 року є незаконною. Засуджений ОСОБА_9 вказує, що він відбув майже весь термін відбування покарання, у нього 4 стадія хвороби ВІЛ СНІД, перехворів на туберкульоз, тому з цих двох причин потребує постійного приймання ліків і не являє небезпеку для оточуючих. У вказаному злочині розкаявся, відноситься до нього негативно.
Засуджений просить його звільнити умовно-достроково, оскільки має бажання допомагати своїм рідним.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 08.06.2021 року є законною та обгрунтованою, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, захисника ОСОБА_10 , який просив задоволити апеляційну скаргу засудженого, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_9 відбуває покарання у ДУ « Стрижавська виправна колонія № 81» за вироком Апеляційного суду Донецької області від 03.06.2009 року.
Початок строку: 29.12.2008 року, кінець строку: 24.01.2022 року.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.
Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_9 , ретельно перевірив формально-юридичні та оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_9 , що з урахуванням сімейних обставин, стану здоров`я, сумлінної поведінки наявні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є безпідставними, суперечать встановленим судом обставинам.
Згідно характеристики начальника відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_11 , погодженої заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_12 від 18.03.2021 року, засуджений ОСОБА_9 в місцях позбавлення волі знаходиться з 29.12.2008 року, з 23.08.2018 року відбуває покарання в ДУ «Стрижавська виправна колонія № 81», за час відбування покарання характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувались, на виробництві установи непрацевлаштований за власним бажанням.
Підтримує рівні відносини з засудженими, адекватно реагує на критику, не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, до виконання передбачених вимог закону персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.
Відповідно до довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі від 18.03.2021 року, засуджений ОСОБА_9 має дисциплінарні стягнення, а саме постанова б/н від 22.03.2013 року сувора догана виявлено та вилучено мобільний телефон, постанова б/н від 04.12.2014 року догана відмовився від переводу на інше відділення, рапорт начальника відділення від 16.02.2016 року догана не виконав команду підйом; заохочення наказ № 189 від 15.07.2012 року позачергове довготривале побачення за сумлінну поведінку та ставлення до праці; постанова б/н від 30.04.2015 року, постанова б/н від 07.03.2016 року знаття раніше накладеного стягнення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, наказ № 7 від 03.08.2017 року подяка за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції перевірив належним чином сукупність обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення та дійшов вірного висновку, що підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_9 відсутні.
Підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання поділяються на формально юридичні та оціночні.
Формально-юридичні підстави передбачені ч.3 ст. 81 КК України пов`язуються з фактичним відбуттям особою певної частини строку призначеного їй покарання.
Відповідно до ч.3 ст. 81 КК України ОСОБА_9 фактично відбув 3/4 частини призначеного покарання, що є формально-юридичною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання станом на 24.07.2018 року.
Оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання передбачені ч.2 ст. 81 КК України і виражаються формулюванням «…, засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення».
Саме досягнення такої цілі покарання як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання .
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно характеристики на особу засудженого ОСОБА_9 від 18.03.2021 року адміністрація ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» вважає, що засуджений ОСОБА_9 в своїх діях немає чіткої послідовності та стабільності, раніше чотири рази притягувався до кримінальної відповідальності, два рази звільнявся умовно-достроково, проте належних висновків для себе не зробив та не робить, що може вказувати на повторність вчинення ним злочину після звільнення, крім того за час відбування покарання застосовувалась ч.5 ст. 72 КК України, що значно скоротила термін покарання, непрацевлаштований за власним бажанням, тому засуджений ОСОБА_9 не досяг ступеня виправлення відповідно до ст. 81 КК України, адміністрації установи вважає не доцільно застосовувати ст. 81 КК України.
Згідно характеристики на особу засудженого ОСОБА_9 від 18.03.2021 відбуваючи покарання в ДУ «Донецька установа виконання покарань № 1», Єнакієвській виправній колонії № 52, Донецькій виправній колоній № 124, Херсонській виправній колонії № 61 характеризувався посередньо.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.
Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією із головних умов для умовно -дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 , що він довів своє виправлення не є достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення, оскільки враховуються дані про поведінку та ставлення до праці за весь час відбування покарання.
Крім того, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом суду, а не обов`язком.

Суд апеляційної інстанції вважає, що дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання та його особу свідчать, що процес виправлення на час звернення з клопотанням не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого ОСОБА_9 умовно- дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України.
Таким чином, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування якого відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України , суд апеляційної інстанції,-
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 08.06.2021 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_9 умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3