Провадження №: 1-кс/755/3590/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" серпня 2021 р. м. Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0001798, відомості про яке внесені до ЄРДР 17 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:
17 серпня 2021 року прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0001798, відомості про яке внесені до ЄРДР 17 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
У своєму клопотанні прокурор просив накласти арешт на нежитлове приміщення (літ. А) першого поверху, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 07), заборонивши його відчуження.
Дослідивши зміст внесеного клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Так, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
У відповідності до п. 7. ч. 2 ст. 131 КПК України одним з заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частина друга ст. 171 КПК України встановлює вимоги до клопотання слідчого, прокурора. Так, у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як вбачається зі змісту поданого прокурором клопотання, у клопотанні про арешт майна не зазначено мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Так, у клопотанні зазначено, що підставою накладення арешту на майно є збереження речових доказів. Водночас до матеріалів клопотання не долучено постанови про визнання майна, на яке прокурор просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні №0001798, відомості про яке внесені до ЄРДР 17 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Крім того, в своєму клопотанні прокурор наполягає на розгляді питання щодо арешту майна без виклику осіб, у володінні яких перебуває майно, щодо якого вирішується клопотання, при цьому, у порушення п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні не зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
За таких умов, слідчий суддя доходить висновку, що дане клопотання не відповідає вимогам ст.171 КПК України, у зв`язку із чим воно підлягає поверненню прокурору із встановленням строку в сімдесят дві години для усунення недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 309, 372-376 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0001798, відомості про яке внесені до ЄРДР 17 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, - повернути прокурору Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 , встановивши строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з часу отримання копії даної ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_3