Справа № 308/7341/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2021 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000065, відомості про яке 18.05.2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000065, відомості про яке 18.05.2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України.

З внесеного клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчими п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 18.05.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за № 0000065 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Нагляд за додержанням законодавства під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.12.2020 року № 279 призначено на посаду інструктора відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 », у військовому званні «прапорщик» (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи і організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (об`єднані міські) військові комісаріати (далі районні (міські) військові комісаріати), військові комісаріати Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, а також територіальні центри (в Автономній Республіці Крим, областях, місті Києві) та філіали (в районах та містах) комплектування військовослужбовцями за контрактом. Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних, проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату, проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до пункту 8 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 року № 389, завданням військових комісаріатів відповідно до покладених обов`язків є керівництво військовим обліком призовників і військовозобов`язаних на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, у тому числі в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників і військовозобов`язаних на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ), проведення призову громадян на військову службу в мирний і воєнний час, проведення добору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у доборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів із числа військовослужбовців Збройних Сил (далі пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення заходів з підготовки та ведення територіальної оборони, інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Пунктами 14 та 15 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 року № 389 визначено, що військовий комісар відповідає за: стан обліково-призовної роботи, мобілізаційну готовність військового комісаріату, підготовку, виховання, військову та трудову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, організацію роботи та контроль за здійсненням заходів щодо запобігання і протидії корупції, своєчасне і повне виконання завдань, покладених на військові комісаріати. Військовий комісар зобов`язаний: забезпечувати виконання особовим складом військового комісаріату поставлених перед ним завдань; організовувати: взаємодію військового комісаріату з місцевими держадміністраціями, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також органами військового управління та військовими частинами, які розміщені на території відповідальності військового комісаріату, ведення персонально-якісного обліку військовозобов`язаних і призовників, обліку транспортних засобів, що підлягають передачі Збройним Силам та іншим військовим формуванням під час мобілізації та у воєнний час, розроблення та уточнення плану проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів на відповідній території, а також разом з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування розроблення та виконання плану заходів щодо утримання бази оповіщення, збору і поставки мобілізаційних ресурсів військового комісаріату в готовності до використання за призначенням, проведення перевірок готовності підприємств до оповіщення та забезпечення явки громадян, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації та у воєнний час, на пункти збору або у військові частини, перевірок стану бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і виконання військово-транспортного обов`язку, здійснювати контроль за веденням військового обліку військовозобов`язаних та призовників, здійснювати контроль за правомірністю видачі громадянам документів військового обліку, посвідчень та інших документів, забезпечувати: виконання вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Відповідно до ст. ст. 2, 9, 11, 16, 58, 59, 130, 111-112, 395 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_5 , під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно з вищевказаними положеннями, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Таким чином, проходячи військову службу на посаді інструктора відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 є особою, яка постійно обіймає в органах державної влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій та згідно з приміткою 1 до ст. 364 КК України є службовою особою.

Разом з тим, відповідно до підпункту «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_5 є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення. Згідно зі ст. 22 вказаного Закону, особам, зазначеним ч. 1 ст. 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах. Відповідно до ст. ст. 23, 24 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у пунктах 1, 2 частини першої ст. 3 вказаного Закону, забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Відповідно до примітки до ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-2, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи інструктором відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 , при виконанні службових обов`язків за посадою, постійно здійснює функції представника влади, обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у зв`язку з чим є службовою особою.

Відповідно до вимог ст. ст. 19, 68 Конституції України ОСОБА_5 зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також неухильно їх додержуватись.

Незважаючи на свою обізнаність з вимогами вищевказаних нормативно-правових актів, будучи попередженим про обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції», які спрямовані на запобігання корупційним правопорушенням, ОСОБА_5 використав свої службові повноваження у злочинних цілях за наступних обставин.

Згідно з Указом Президента України ОСОБА_6 від 24.02.2021 року № 71/2021 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової військової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2021 році» постановлено призвати на строкову військову службу придатних за станом здоров`я до військової служби громадян України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старших осіб, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу: y квітні червні 2021 року та y жовтні грудні 2021 року.

Досудовим розслідування встановлено, що 17.05.2021 року ОСОБА_7 , у зв`язку з обізнаністю про вищевказаний Указ Президента та у зв`язку із неодноразовими викликами його двох синів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та неможливістю нести службу останніми за станом здоров`я, звернувся до інструктора відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 з метою консультації та роз`яснення вимог чинного законодавства щодо призову.

Того ж дня, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на особисте збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди за відтермінування призову на строкову військову службу його двох синів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та в подальшому звільнення останніх в запас через стан здоров`я.

В подальшому, приблизно об 11 год. 00 хв. 17.05.2021 року ОСОБА_5 з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на особисте збагачення, всупереч інтересам служби, переслідуючи корисливий мотив, перебуваючи поблизу приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , повідомив ОСОБА_7 , що його сини підлягають призову на строкову військову службу та у разі надання йому неправомірної вигоди та невстановленій на даний час посадовій військовій особі ІНФОРМАЦІЯ_4 грошових коштів у розмірі 3000 доларів США, вони приймуть рішення щодо не призову ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на строкову військову службу та у подальшому вжиють заходів щодо визнання останніх непридатними для проходження військової служби.

ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що у разі невиконання протиправних вимог ОСОБА_5 та невстановленої на даний час посадової військової особи ІНФОРМАЦІЯ_4 , для його синів настануть негативні наслідки, не бажаючи їх настання щодо призову на строкову військову службу, будучи поставленим у безвихідь, змушений був погодитися на їхні протиправні вимоги.

Однак, розуміючи незаконність зазначених вимог та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним діянням, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності та бажаючи викрити незаконні дії службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів та почав діяти під їхнім контролем, з метою викриття злочинної діяльності останніх.

У подальшому, приблизно об 11 год. 00 хв. 10.06.2021 року, на вимогу ОСОБА_5 , ОСОБА_7 прибув у кафе за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час вказаної зустрічі, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленою на даний час посадовою військовою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 , переслідуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на особисте збагачення, всупереч інтересам служби, переслідуючи корисливий мотив, отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 3000 доларів США (за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим НБУ станом на 10.06.2021 року становить 81271,8 грн.), за забезпечення прийняття рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо не призову ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на строкову військову службу та у подальшому вжиття заходів щодо визнання останніх непридатними для проходження військової служби.

Після того ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затримали працівники правоохоронних органів та вилучили вищевказану неправомірну вигоду у розмірі 3000 доларів США, з яких 400 доларів США є справжніми грошовими коштами та 2600 доларів США імітаційними засобами, які були попередньо ідентифіковані та помічені.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в одержанні неправомірної вигоди службовою особою для себе за вчинення ним в інтересах третьої особи, будь-яких дій з використанням наданого йому службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднаним з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий зазначає, що 10.06.2021 року об 11 год. 00 хв., у приміщенні кафе по АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та останній видав наступні речі та предмети, які були вилучені: грошові купюри номіналом 100 доларів США в кількості 30 штук, загальною сумою 3000 доларів США, які обмотані резинкою жовтого кольору, наступних номіналів серій та купюр: чотири купюри номіналом 100 доларів США: MF 19807088 G; MG 01353255 A; MF 15837874E; PB 38847602 B; 26 купюр номіналом сто доларів США однієї серії та номеру: МВ07247983 С. При звіренні вказаних купюр із протоколом ідентифікації (помічення) та вручення грошових коштів від 10.06.2021 року встановлено повне співпадіння, які видавалися ОСОБА_7 для підтвердження чи спростування вимагання та одержання неправомірної вигоди ОСОБА_5 та іншим особам. Вказані купюри поміщено в спецпакет ДБР № В1015110 та опечатано способом, що запобігає несанкціонованому доступу, підписано понятими, затриманим і здійснено на ньому характеризуючі надписи; мобільний телефон марки «Samsung» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з сім-картками з номерами абонентів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , та купюру номіналом 100 доларів США, які поміщено в спецпакет ДБР № В1015130 та опечатано способом, що запобігає несанкціонованому доступу, підписано понятими, затриманим і здійснено на ньому характеризуючі надписи.

Зважаючи на викладене, орган досудового розслідування вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України накласти арешт на вищевказані речі та документи, а саме з метою збереження речових доказів.

Слідчий вказує, що на даний час органом досудового розслідування за наслідками проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що вказані речі та документи мають значення речових доказів для кримінального провадження, зберегли на собі його сліди, та є необхідними для проведення у подальшому ряду судових експертиз з метою встановлення всіх обставин вчинення злочину, які мають суттєве значення для повного, всебічного здійснення досудового розслідування.

На підставі наведеного, а також з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, слідчий просить накласти арешт на речі, грошові кошти та предмети, які були вилучені 10.06.2021 року в порядку ст. 208 КПК України у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме: грошові купюри номіналом 100 доларів США в кількості 30 штук, загальною сумою 3000 доларів США, які обмотані резинкою жовтого кольору, наступних номіналів серій та купюр: чотири купюри номіналом 100 доларів США: MF 19807088 G; MG 01353255 A; MF 15837874E; PB 38847602 B; 26 купюр номіналом сто доларів США однієї серії та номеру: МВ07247983 С; мобільний телефон марки «Samsung» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з сім-картками з номерами абонентів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , та купюру номіналом 100 доларів США.

Слідчий у судове засідання не з`явився, при цьому прокурор подав клопотання, в якому просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі, зазначивши, що подане клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Підозрюваний у судове засідання не з`явися, при цьому подав клопотання, підписане також його захисником, згідно з яким просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Як встановлено слідчим суддею, згідно з витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування за номером кримінального провадження 0000065 органом досудового розслідування п`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, розпочато розслідування кримінального провадження, відомості про яке 18.05.2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 10.06.2021 року, вбачається, що 10.06.2021 року об 11 год. 00 хв., у приміщенні кафе по АДРЕСА_2 , в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , який добровільно видав наступні речі та предмети, що були вилучені, а саме:

грошові купюри номіналом 100 доларів США в кількості 30 штук, загальною сумою 3000 доларів США, які обмотані резинкою жовтого кольору, наступних номіналів серій та купюр: чотири купюри номіналом 100 доларів США: MF 19807088 G; MG 01353255 A; MF 15837874E; PB 38847602 B; 26 купюр номіналом сто доларів США однієї серії та номеру: МВ07247983 С. При звіренні вказаних купюр із протоколом ідентифікації (помічення) та вручення грошових коштів від 10.06.2021 року встановлено повне співпадіння, які видавалися ОСОБА_7 для підтвердження чи спростування вимагання та одержання неправомірної вигоди ОСОБА_5 та іншим особам. Вказані купюри поміщено в спецпакет ДБР № В1015110 та опечатано способом, що запобігає несанкціонованому доступу, підписано понятими, затриманим і здійснено на ньому характеризуючі надписи;

мобільний телефон марки «Samsung» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з сім-картками з номерами абонентів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , та купюру номіналом 100 доларів США, які поміщено в спецпакет ДБР № В1015130 та опечатано способом, що запобігає несанкціонованому доступу, підписано понятими, затриманим і здійснено на ньому характеризуючі надписи.

Постановою старшого слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 від 10.06.2021 року вищезазначені гроші та речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
10.06.2021 року у рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.
Оцінивши наведене, враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що зазначене у клопотанні майно, вилучене 10.06.2021 року згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, є доказом злочину та зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що слідчим доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення внесеного клопотання з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя також враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час ухвалення рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000065, відомості про яке 18.05.2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 10 червня 2021 року згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме:
грошові купюри номіналом 100 доларів США в кількості 30 штук, загальною сумою 3000 доларів США, які обмотані резинкою жовтого кольору, наступних номіналів серій та купюр: чотири купюри номіналом 100 доларів США: MF 19807088 G; MG 01353255 A; MF 15837874E; PB 38847602 B; 26 купюр номіналом сто доларів США однієї серії та номеру: МВ07247983 С;

мобільний телефон марки «Samsung» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з сім-картками з номерами абонентів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , та купюру номіналом 100 доларів США.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1