Справа № 336/2166/21
Пр.№ 1-кп/336/466/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за відсутності його учасників, яке надійшло до суду з обвинувальним актом від 19.03.2021 щодо вчинення кримінального проступку за ч. 1 ст. 190 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069 від 10.02.2021, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який не працює, маючий середню спеціальну освіту, не одружений, неповнолітніх дітей на утримані не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за відсутності учасників судового провадження, -

В С Т А Н О В И В:

23.03.2021 до суду надійшов обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, із клопотанням прокурора ОСОБА_4 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, письмову згоду на який надано підозрюваний ОСОБА_3 та потерпілии ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що 09.02.2021 приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись біля комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №2» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою м. Запоріжжя, вул. Ігоря Сікорського, буд. 267, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, з метою здійснення телефонного дзвінка, попросив у неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мобільний телефон «Хаоmі МiА2 Lite», в корпусі чорного кольору, іmеі: НОМЕР_1 , вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи, становить 2425 гривні 00 копійок, який належить потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Далі, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, не маючи наміру повертати вказаний мобільний телефон та утримуючи його при собі, покинув місце вчинення кримінального правопорушення (проступку) чим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2425 гривні 00 копійок.

Дії ОСОБА_3 під час здійснення дізнання кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не застосовується.

Дослідивши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, що надійшов на розгляд до суду із матеріалами кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.2,3 ст.373 КПК України якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Проте, спрощене провадження щодо кримінальних проступків відповідно до ч.2 ст.381 КПК України має певні особливості, зокрема, передбачає розгляд обвинувального акта в даному випадку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Допит обвинуваченого за нормою ч.4 ст.349 КПК України за таких умов не здійснюється.

Так, судом встановлено, що до обвинувального акту додано заяву ОСОБА_3 про беззаперечне визнання ним своєї винуватості, із згодою з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодою на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності. Вказана заява, зокрема, добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним та надання ним згоди із вказаних вище питань засвідчена підписом захисника ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_7 .

Вказані обставини й стали підставою для надіслання прокурором обвинувального акта до суду відповідно до ч.1 ст.302 КПК України з клопотанням про його розгляд за відсутності учасників судового провадження.

Також, до обвинувального акта додано заяву потерпілого ОСОБА_6 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі, яка засвідчена особистим підписом потерпілого.

На підставі наведеного судом встановлено, що на виконання ч.2 ст.302 КПК України підозрюваному роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. При цьому, у суду відсутні сумніви у добровільності згоди підозрюваного на розгляд обвинувального акта у зазначеному порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що сторонам кримінального провадження створено необхідні умови для реалізації їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а порядок надіслання обвинувального акту в межах строків досудового розслідування щодо вчинення кримінального проступку дотриманий та відповідає загальним засадам кримінального судочинства.

За встановленого беззаперечного визнання вини особою, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням письмові докази в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена і кваліфікує його дії особи за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини.

За змістом ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, згідно зі ст.12 КК України віднесено за тяжкістю до кримінальних проступків.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, судом визнається щире каяття ОСОБА_3 та активне сприяння розкритю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, за змістом ст. 67 КК України судом не встановлено.

Також, суд враховує вік й відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, неповнолітніх дітей на утримані не має, має зареєстроване постійне місце проживання, не має інвалідності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює.

Оскільки ОСОБА_3 не працевлаштований, відповідно, не має постійного доходу, призначення покарання у виді штрафу не є доцільним, тому суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин, що відповідає мінімальній санкції ч.1 ст.190 КК України.

Обмежень, передбачених ч.3 ст.56 КК України, для призначення покарання зазначеного виду на підставі матеріалів справи, що характеризують особу ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Крім того, призначення інших видів покарання, які є більш суворими з числа встановлених за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України, суд вважає надмірним.

Зважаючи на те, що у справі встановлена лише одна обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, достатніх підстав для застосування положень ст.69 КК України не встановлено.

Визначене покарання є необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень, тобто, відповідає меті, передбаченій ст.50 КК України, із дотриманням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення матеріальна шкода під час досудового розслідування не відшкодована.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосування яких вимагає прийняття процесуального рішення під час ухвалення вироку, зокрема, запобіжні заходи, під час досудового розслідування застосовані не були.

Інші судові витрати та речові докази в провадженні відсутні.

Керуючись ст. 369-371, 373-374, 376, 381, 382, 392, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Вирок, який ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.381,382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку негайно після його проголошення.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1