В И Р О К
іменем України
Справа № 126/191/20

Провадження № 1-кп/126/76/2021

"27" травня 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь в режимі відеоконференції об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000044 від 17.01.2020, № 0000157 від 11.03.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Велика Олександрівка Великоолександрівського району Херсонської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого 15.04.2020 року вироком Бершадського районного суду Вінницької області до покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочинів, передбачених ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В період часу з 2 травня 2019 року по 6 січня 2020 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, на грунті побутових-сімейних конфліктів, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство над своєю співмешканкою ОСОБА_5 , з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до її психологічних та фізичних страждань та погіршило якість життя потерпілої, зокрема стан здоров`я.

Так, 02 травня 2019 року, близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 дії психологічного та фізичного насильства, що виразилося у безпричинних, не маючи на те підґрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки та нанесення останній тілесних ушкоджень, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 , та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. За результатами розгляду вказаного протоколу, постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 1 липня 2019 року ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення психологічного та фізичного насильства в сім`ї та накладено стягнення у виді штрафу.

Продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 1 липня 2019 року, близько 06 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразилося у безпричинних, не маючи на те підгрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 , та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. За результатами розгляду вказаного протоколу, постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 26 липня 2019 року ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення психологічного насильства в сім`ї та накладено стягнення у виді громадських робіт.

Також, 1 липня 2019 року, о 19 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 дії психологічного та фізичного насильства, що виразилися у безпричинних, не маючи на те підгрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, погрози фізичною розправою, а також наніс декілька ударів по обличюю, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 , та склали проти нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. За результатами розгляду вказаного протоколу, постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 17.07.2019 року ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення психологічного насильства в сім`ї та призначено покарання у виді штрафу.

Крім того, ОСОБА_4 продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань ОСОБА_5 , 6 січня 2020 року біля 16.00 год. 00 хв. вкотре проявив відносно ОСОБА_5 акт психологічного насильства у вигляді безпричинних словесних образ, нецензурної лайки в адресу потерпілої та погроз фізичної розправи.

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_4 щодо ОСОБА_5 їй завдано психологічні та фізичні страждання, погіршення якості життя, що виразилося у втраті енергійності, втоми, фізичному дискомфорті, у тому числі негативних переживань, а також у вимушеному переїзді до іншого місця проживання.

Крім того, 03.03.2020 року близько 21:00 год., перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, повторно вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 дії психологічного та фізичного насильства, що виразилися у безпричинному, не маючи на те підгрунтя конфлікті, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки та з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс два удари кулаком правої руки в ділянку правої бокової поверхні груді ОСОБА_5 , від яких вона впала на землю, заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді синця на правій боковій поверхні груді.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №35 від 17.03.2020 року тілесні ушкодження у вигляді синця на правій боковій поверхні груді, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_4 щодо ОСОБА_5 їй завдано психологічні та фізичні страждання, погіршення якості життя, що виразилися у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, у тому числі негативних переживань та отриманні тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочинів, передбачених ст. 126-1 КК України визнав повністю.

Крім того, в якості свідка було допитано ОСОБА_6 , яка вказала, що працювала на посаді секретаря сільської ради та виконувала обв`язки голови сільської ради, а тому в силу своїх повноважень, за сім`єю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , здійснювала нагляд, оскільки останні зловживають алкоголем. Щодо насильницьких дій з боку ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , зазначила, що дійсно такі його дії мали місце, але тільки коли він перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений, ОСОБА_4 , в судовому засіданні просив не досліджувати докази, оскільки не оспорює обставини, викладені в обвинуваченні, а тому враховуючи заявлене клопотання обвинуваченого, суд приходить до висновку про зміну порядку дослідження доказів.

Висловлена позиція обвинуваченого в судовому засіданні не викликає сумнівів у суду в правильності розуміння ним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції. Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину.

Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п.113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).

А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28.10.2010 року та «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року, зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)» (пункти 52 та 80, відповідно).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_4 роз`яснено.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 скоїв нетяжкий злочин, раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставинами, які відповідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину повторно, рецедив злочинів.

При визначенні міри покарання обвинуваченому суд, з врахуванням його особи, вважає за вірне обрати ОСОБА_4 міру покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ст. 126-1 КК України, оскільки вважає, що з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та даних про особу винного, його перевиховання та виправлення, можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, оскільки він будучи раніше неодноразово судимим, відповідних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став та маючи не зняту і не погашену, в установленому законом порядку судимість, вчинив новий злочин.
Крім того, вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 15.04.2020 року ОСОБА_4 був засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі, злочини які йому інкримінуються на даний час вчинено до постановлення попереднього вироку, тому остаточне покарання за даним вироком слід призначити за правилами ч.4 ст. 70 КК України і призначити покарання за сукупністю злочинів, частково приєднавши до покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З урахуванням усіх фактичних обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, які пом`якшують покарання, відсутності обставини, яка обтяжує покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції частини статті КК України, яка передбачає покарання за даний злочин, застосовуючи положення ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду у вигляді позбавлення волі, як достатнє для виправлення засудженого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази у справі відсутні.
Витрати у даному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 100, 349, 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 126-1 КК у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70, шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 15.04.2020 року призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк відбування покарання повністю зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 15.04.2020 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дати ухвалення даного вироку, тобто з 27.05.2021 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1