Справа № 635/1322/17
Провадження № 1-в/635/318/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2021 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений за вироком Харківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2019 року за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 7 років 8 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою та просить замінити невідбуту частину його покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України, посилаючись на те, що за час відбування покарання в ДУ «Темнівська випрана колонія (№100)» він став на шлях виправлення; відбув 2/3 від загального строку покарання за особливо тяжкий злочин; активно приймає участь у благоустрою установи виконання покарань, що свідчить про його позитивні зміни та становлення на шлях виправлення.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти заміни невідбутої частини покарання засудженого ОСОБА_4 більш м`яким посилаючись на те, що останній за час відбуття покарання не став на шлях виправлення, тому застосування до нього ст. 82 КК України є недоцільним.
Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд без його участі клопотання ОСОБА_4 про заміну його невідбутої частини покарання більш м`яким.

ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши прокурора, розглянувши заяви представника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» та засудженого, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_4 приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Кулиничі Харківського району Харківської області, громадянин України, який має середню освіту, не працевлаштований, неодружений, засуджений за вироком Харківського районного суду Харківської області від 09 вересня 2010 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; за вироком Харківського районного суду Харківської області від 02 лютого 2011 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; постановою Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 2011 року скасовано іспитовий строк та направлено в місця позбавлення волі на строк 4 роки; за вироком Харківського районного суду Харківської області від 25 червня 2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 850,00 грн; за вироком Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2015 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; за вироком Харківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2019 року за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 7 років 8 місяців позбавлення волі, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 квітня 2021 року приведено у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України вирок Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2015 року та визначено ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 5 років обмеження волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 3 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано покарання, не відбуте ОСОБА_4 за попереднім вироком Харківського районного суду Харківської області від 25 червня 2015 року у виді штрафу у розмірі 850,00 грн і остаточно призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці і штрафу в розмірі 850,00 грн. Також, визначено ОСОБА_4 покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2019 року за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 5 (п`яти) років обмеження волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі. Остаточне покарання ОСОБА_4 вважати призначеним у виді 7 років 8 місяців позбавлення волі за вироком Харківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2019 року до якого на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2015 року.
Початок строку покарання - 05 листопада 2017 року; кінець строку покарання 22 вересня 2022 року.
З 05 листопада 2017 року ОСОБА_4 тримався в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», де стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався, порушень вимог режиму тримання не допускав.
З 08 вересня 2020 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія № 100». За час відбування покарання характеризується посередньо, до промислової зони установи не працевлаштований, залучається до робіт з благоустрою установи, до праці ставиться посередньо, стягнень та заохочень не має; порушень режиму тримання не допускає. За висновком адміністрації установи спільно зі спостережною комісією при Харківській районній державній адміністрації Харківської області, ОСОБА_4 за час відбування покарання на шлях виправлення не став.

30 вересня 2020 року комісією державної установи «Темнівська виправна колонія № 100» розглядалося питання щодо можливого застосування ст. 82 КК України у відношенні ОСОБА_4 , за результатами розгляду останньому відмовлено у застосуванні вказаної заохочувальної норми, як особі, яка не стала на шлях виправлення.
Згідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення; заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (п. 3).
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Враховуючи, що вищевказані обставини у їх сукупності не дають підстав вважати, що засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення, оскільки за час відбування покарання характеризується переважно посередньо, не працевлаштований, заохочень не має, тому відсутні передбачені ч. 3 ст. 82 КК України підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким і суд відмовляє в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1