Справа № 703/655/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року м.Сміла
Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла, клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 23 лютого 2021 року за №0000154, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, погоджене прокурором Кам`янського відділу Смілянської місцевої прокуратури про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого , -

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2021 року слідчий СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Кам`янського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 23 лютого 2021 року за №0000154, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП у Черкаській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000154 від 23 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
В ході проведення досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 23 лютого 2021 року в період часу з 10 години 00 хвилин по 14 годину 00 хвилин, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з особистих корисливих спонукань, діючи умисно, за попередньою змовою та у співучасті з невстановленою досудовим розслідуванням особою, а також з особою, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув до території будинковолодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_9 .
У цей час, невстановлена досудовим розслідування особа здійснила телефонний дзвінок потерпілій ОСОБА_9 на номер телефону НОМЕР_1 , де у телефонній розмові повідомила останній неправдиві відомості стосовно отримання тілесних ушкоджень її сином ОСОБА_10 , який перебуває у лікарні м. Черкаси, а також вказала на необхідність надання грошових коштів на лікування сина, які в подальшому необхідно передати особі, яка прийде до її місця проживання, ввівши її в оману.
У подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа в телефонній розмові повідомила ОСОБА_11 про необхідність отримання грошових коштів в громадян,, що проживають за адресою: АДРЕСА_3 , яким вона повідомила неправдиві відомості та останні погодилися надати грошові кошти. Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_8 розподіливши між собою ролі, за якими ОСОБА_5 залишився чекати неподалік вказаної адреси з метою запобігання у викритті їх злочинної діяльності, а ОСОБА_8 зайшов на територію будинковолодіння потерпілої ОСОБА_9 , де остання передала йому грошові кошти в розмірі 3000 доларів США, які ОСОБА_8 не мав на меті повернути. Після чого, покинувши територію будинковолодіння, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_5 , розділили кошти порівну і зникли з місця події, завдавши таким чином ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 3000 доларів США, що становить в еквіваленті 83791 гривня 20 копійок.
23 лютого 2021 року л 15 годині 35 хвилин ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України.
24 лютого 2021 року, на підставі зібраних органом досудового розслідування доказів, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинення злочину, за яке передбачено покарання позбавлення волі на строк до трьох років та приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний перебуваючи на волі, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки він не має постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, протягом чотирьох років розшукувався Стахановським МВ ГУМВС у Луганській області як зниклий безвісти, і не виходив на зв`язок зі своїми рідними, зареєстрований на окупованій території України та може повернутися на вказану територію; незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки потерпілі мають похилий вік та користуючись їхньою довірою, ОСОБА_5 шляхом умовлянь може вплинути на їх показання, які ще не надавались суду, може впливати на свого спільника, а саме на особу, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_8 , який не затриманий у вказаному кримінальному провадженні та перебуває на волі; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не має постійного місця проживання, місця роботи, стабільних доходів, а тому є достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, в зв`язку з чим слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.
У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали у повному обсязі та зазначили, що на даному етапі слідства зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. При цьому, з огляду на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на потерпілу та свідків, а також можливість вчиненні інших кримінальних правопорушень, вважають, що більш м`який запобіжний захід, з врахування особи підозрюваного, який не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання не має, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Крім того, прокурор зазначив, що на даний час СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000160, в якому ОСОБА_5 25 лютого 2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за аналогічних обставин, які викладені в клопотанні слідчого.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засідання проти задоволення клопотання слідчого заперечив та просив не обрати йому запобіжний захід. При цьому, вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та зазначив, що злочину не вчиняв. Так, він на даний час проживає спільно зі своєю цивільною дружиною в м. Києві, де орендує квартиру АДРЕСА_4 . Деякий час тому до нього звернувся син його покійного товариша ОСОБА_12 , якому виповнилося 15 років, який попросив супроводити його до м. Черкаси та в подальшому по Черкаській області. Оскільки його незадовго до цього звільнили з роботи, на якій працював за трудовим договором, погодився на дану пропозицію. При цьому, ОСОБА_12 повідомив, що всі витрати на проїзд, проживання та харчування він покладає на себе. Спочатку вони поїхали до м. Черкаси, де деякий час винаймали житло. 23 лютого 2021 року за проханням ОСОБА_13 вони на таксі поїхали до м. Кам`янка, де останній повинен був забрати якісь документи. За таксі розраховувався ОСОБА_14 . У м. Кам`янка ОСОБА_15 зателефонували та повідомили адресу, за якою йому слід підійти. Вони прийшли за адресою, яку повідомили ОСОБА_15 , після чого останній зайшов до будинковолодіння, а він залишився чекати на вулиці. Через деякий час ОСОБА_14 повернувся з грошима у сумі 3000 доларів США, та передав йому 1500 доларів США і повідомив, щоб вказані кошти поки що перебували у нього. В зв`язку з чим ОСОБА_14 отримав вказані кошти йому невідомо. Потім вони пішли від вказаного будинковолодіння та через деякий час їх затримали працівники поліції. Жодних протиправних дій він не вчиняв та викладені у клопотанні слідчого не відповідають дійсності.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 у судовому засідання проти задоволення клопотання слідчого заперечив оскільки слідчим та прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. При цьому зазначив, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є необґрунтованим, оскільки його підзахисний лише допомагав сину свого покійного товариша, при цьому не знаючи про протиправність дій останнього.
Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
Згідно витягу з ЄРДР від 25 лютого 2021 року, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000154 внесені до вказаного реєстру 23 лютого 2021 року за фабулою: «23 лютого 2021 року у денний час, невідомі особи, шахрайським шляхом, заволоділи грошовими коштами у сумі 3000 доларів США в громадянки ОСОБА_9 » - правова кваліфікація ч.2 ст.190 КК України.
23 лютого 2021 року о 15 годині 25 хвилин за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, в порядку ст.208 КПК України, затримано ОСОБА_11 .
24 лютого 2021 року старшим слідчим СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру, яке погоджене прокурором Кам`янського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до якого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за обставин, які викладені у клопотанні слідчого.
24 лютого 2021 року о 15 годині 20 хвилин ОСОБА_5 вручено вищевказане повідомлення про підозру та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, а також оголошені та роз`яснені права підозрюваного.
Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Відомості, викладені у копіях: витягу з ЄРДР за №0000154 від 23 лютого 2021 року; рапорті інспектора СРПП Кам`янського відділення поліції СВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_16 від 24 лютого 2021 року; протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 23 лютого 2021 року; протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 23 лютого 2021 року; заяві ОСОБА_8 від 23 лютого 2021 року; протоколі огляду місця події від 23 лютого 2021 року; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої від 24 лютого 2021 року; довідці до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої від 24 лютого 2021 року; протоколі огляду місця події від 24 лютого 2021 року; протоколі допиту потерпілої ОСОБА_9 від 23 лютого 2021 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_17 від 24 лютого 2021 року; протоколі огляду предмету від 23 лютого 2021 року; протоколі огляду місця події від 24 лютого 2021 року; рапорті старшого о/у СКП ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_18 від 23 лютого 2021 року, свідчать про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
З врахуванням відомостей, які викладені у вищевказаних доказах, слідчий суддя вважає, що доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, є безпідставними, а покази підозрюваного ОСОБА_5 , які надані під час судового розгляду даного клопотання, такими, що не відповідають дійсності, та направленими виключно на уникнення кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.
Доказів, які свідчать про наявність у підозрюваного ОСОБА_5 не знятих та не погашених судимостей, слідчим та прокурором не надано.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 25 лютого 2021 року старшим слідчим СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру, яке погоджене прокурором Кам`янського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до якого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні 22 лютого 2021 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,.
Враховуючи, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, за яке законом передбачено покарання, згідно санкції ч.2 ст.190 КК України, у виді позбавлення волі на строк до трьох років, та йому 25 лютого 2021 року повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, відтак, відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Під час судового розгляду, прокурор та слідчий, як на підставу обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначили, зокрема, про наявність ризиків, передбачених п.1, 3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Слідчий суддя частково погоджується з вищевказаними доводами слідчого та прокурора, та вважає, що в ході розгляду даного клопотання встановлено наявність передбачених законом обставин, які пов`язані з необхідністю обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу.
Так, враховуючи, що ОСОБА_5 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, достовірно усвідомлюючи про суворість призначеного йому покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється, а також настання негативних для себе наслідків у вигляді можливого призначення йому покарання за вказане кримінальне правопорушення, з метою його уникнення, та приймаючи спосіб вчинення вказаного кримінального правопорушення, тобто шляхом обману, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, які мають похилий вік та не допитані під час судового розгляді, в тому числі шляхом умовлянь або з нову ж таки обману, з метою вплинути на їх показання. При цьому, враховуючи право підозрюваного ОСОБА_5 на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в якому наявні відомості щодо анкетних даних потерпілої та свідків, а також місце їх проживання, слідчий суддя не виключає можливість поза процесуального спілкування підозрюваного з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні, та здійснення на них як фізичного, так і морального тиску.
Крім того, приймаючи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 , хоча і має зареєстроване місце проживання, в якому, як вбачається з матеріалів клопотання, фактично тривалий час не проживає, при цьому проживає у квартирі, яку винаймає на платній основі, в зв`язку з чим кожного місяця потребує значної суми коштів для внесення орендної плати, сплати комунальних послуг, харчування та інші потреби, однак не працевлаштований, джерела прибутку не має, слідчий суддя вважає, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення.
При цьому, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не доведено наявність ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду.
Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий та прокурор, як на підставу наявності ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, посилаються на відсутність у нього постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, перебування протягом чотирьох років у розшуку як зниклий безвісти та не вихід на зв`язок зі своїми рідними, наявність зареєстрованого місця проживання на окупованій території України та можливість його повернення на вказану територію.
Однак, слідчий суддя не погоджується з вищевказаними доводами слідчого та прокурора.
Так, 17 квітня 2019 року між ОСОБА_19 та ОСОБА_5 укладено договір оренди житла, відповідно до якого, ОСОБА_5 орендував квартиру АДРЕСА_4 строком з 17 квітня 2019 року по 17 липня 2023 року.
Зазначені обставини свідчать про наявність у підозрюваного постійного місця проживання протягом тривалого часу.
Перебування підозрюваного протягом чотирьох років у розшуку як особа, яка зникла безвісти, який здійснював Стахановський МВ ГУМВС у Луганській області, та не вихід на зв`язок зі своїми рідними, свідчить про відсутність його наміру повертатися до окупованої території України, на якій має постійне місце проживання.
При цьому, будь-яких доказів перетину лінії розмежування на окуповану територію України, матеріали клопотання не містять.
Крім того, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 , після його затримання 23 лютого 2021 року в порядку ст.208 КПК України, він був звільнений в ніч з 25 на 26 лютого 2021 року з-під варти, та після цього, майже через пів доби, самостійно, без супроводу працівників поліції, з`явився до слідчого судді для участі у розгляді клопотання, достовірно усвідомлюючи, оскільки йому заздалегідь було вручено дане клопотання, що у судовому засіданні вирішуватиметься питання щодо обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Враховуючи вищевикладене, на думку слідчого судді, доводи слідчого та прокурора про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження.
Сам по собі факт відсутності у підозрюваного офіційного місця працевлаштування, постійного джерела доходу та зареєстрованого місця проживання на не окупованій території України, не свідчить про можливість його переховування від органів досудового розслідування чи суду.
Згідно п.п.4,5 ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.
Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 , станом на день розгляду клопотання слідчого, хоча і не працевлаштований, неодружений, на утриманні дітей не має, однак має постійне місце проживання на не окупованій території України, в якому проживає спільно зі своєю цивільною дружиною, в місцях позбавлення волі не перебував, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.
Таким чином, під час судового розгляду, слідчим та прокурором у повній мірі доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний - ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому, з метою запобігання вказаному ризику та забезпеченню його належної процесуальної поведінки, щодо нього необхідно обрати запобіжний захід.
Однак, слідчий суддя не погоджується з висновками слідчого та прокурора про неможливість запобігти вищевказаному ризику шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та вважає такі висновки не доведеними.
Відповідно до п.3 та 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення; це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Отже, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту у повній мірі може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, наявність яких встановлена під час судового розгляду даного клопотання.
Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, на даний час належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки у даному кримінальному провадженні, оскільки самостійно з`явився у судове засідання для розгляду даного клопотання, зважаючи на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, приймаючи до уваги, що прокурором не доведено можливість запобігти вказаним ризикам виключно застосуванням щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за можливе не застосовувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою та обрати йому альтернативний запобіжний захід, яким є цілодобовий домашній арешт за встановленою під час судового розгляду адресою його проживання: АДРЕСА_2 , який забезпечить його належну процесуальну поведінку під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
З врахуванням ст.194 КПК України та особи підозрюваного ОСОБА_20 , до якого слідчий суддя вважає за доцільне застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, на нього мають бути покладені наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, слідчого судді; 3) повідомляти слідчого, слідчого суддю про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.
Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
При цьому, чинним КПК України не передбачено включення строку затримання особи, в порядку ст.208 КПК України, у строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в зв`язку з чим строк запобіжного заходу, який підлягає застосуванню до підозрюваного ОСОБА_5 , необхідно рахувати з 26 лютого 2021 року, тобто з дня постановлення даної ухвали.
Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372 КПК України
УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто з 26 лютого 2021 року по 26 квітня 2021 року включно за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження №0000154 від 23 лютого 2021 року, за першою вимогою;
2) цілодобово перебувати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та відлучатися з вищевказаної адреси в зазначений час лише з дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, а також у випадках необхідності отримання медичної допомоги;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
4) утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні №0000154 від 23 лютого 2021 року.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції , з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручити працівникам відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.
Копію ухвали направити до відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області та вручити слідчому, прокурору, захисникам та підозрюваному.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів після її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.
Повний текст ухвали виготовлений та проголошений о 09 годині 00 хвилин 02 березня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1