Справа №705/275/17
1-кп/705/87/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючої-судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань Черкаської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000299 від 06.10.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сирдар`я, Сирдар`їнської області, Узбекистан, українця, громадянина України, працюючого механізатором ТОВ «Новий Світ-Агро», зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 , 06.10.2016, близько 08 години 00 хвилин, в с. Городниця по вул. Центральній, Уманського району, Черкаської обл., керуючи навантажувачем телескопічним «МАNITOU MLT Х735 TLSU», реєстраційний номер НОМЕР_1 , транспортуючи на ковші останнього металеві контейнери, які закривали повноцінну оглядовість з робочого місця водія, в момент об`їзду перешкоди у вигляді двох невстановлених слідством легкових автомобілів, які перебували в нерухомому стані на правому узбіччі та частково на правій смузі руху, та в подальшому при поверненні на праву смугу руху, порушуючи вимоги п.п. 2.3. б), 10.1; 13.1; 22.3 Правил дорожнього руху України (редакція від 04.09.2016), перевозив вантаж, який обмежував оглядовість, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, перед початком перестроювання на праву смугу руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась в попутному напрямку.

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 05-7-02/334 від 06.10.2016, отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови, тулуба, кінцівок, що супроводжувалась саднами голови та шиї, саднами та синцями тулуба кінцівок, закритими переломами правого плеча, правої лопатки, лівої ключиці, остистих відростків 5-6 грудних хребців, множинними двобічними переломами ребер з внутрішньогрудною кровотечею та розривами правої легені, переломом грудини, двобічними переломами кісток таза з розривами обох крижововздухвинних та лобкового з`єднань з заочеревинною кровотечею і призвела до знекровлення організму, що призвели до смерті.

Згідно з висновком експерта № 983/16-23 від 21.12.2016, у даній дорожній обстановці водій навантажувача телескопічного «МАNITOU MLT Х735 TLSU», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 , повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1; 13.1; 22.3 Правил дорожнього руху України.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм навантажувача телескопічного «МАNITOU MLT Х735 TLSU», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , а саме вимог п.п. 10.1; 13.1; 22.3 Правил дорожнього руху України, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_7 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, при обставинах встановлених судом, визнав повністю та пояснив, що викладене в обвинувальному акті відповідає дійсності. 06.10.2016 близько 08.00 год. він виїхав з господарства в якому працює. Коли виїжджав біля базару, то взяв лівіше щоб об`їхати автомобілі, які були припарковані на дорозі, а коли об`їхав став в свою сторону та не помітив, як ковшом транспортного засобу зачепив потерпілу. Автомобіль яким він керував має ковш в якому були контейнери, які закривали повноцінну оглядовість з місця водія. На відрізку дороги, де сталося ДТП відсутня дорожня розмітка та тротуар, тому пішоходи рухалися по проїжджій частині. Те, що він зачепив потерпілу побачив у дзеркало заднього виду, а саме побачив, як біжить жінка, дитячий візочок стояв збоку, тому зрозумів що щось сталося. Коли вийшов з транспортного засобу, побачив, що зачепив ковшом потерпілу, її відразу завезли в лікарню. Цивільний позов потерпілої визнав. Крім того вказав, що частково відшкодовував шкоду потерпілій.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи.

З матеріалами справи обвинувачений ОСОБА_6 ознайомлений в повному обсязі, визнає усі докази, які є у справі, у вчиненому щиро кається.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не заперечують проти такого порядку дослідження доказів, правильно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при зазначених у вироку обставинах доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує тяжкість вчиненого діяння, особу винного, який за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває,

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що його обтяжують, особу обвинуваченого, який характеризуються позитивно, раніше не судимий, свою винуватість визнав, цивільний позов визнав. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому, суд виходив також із положень ч. 2 ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з яким визначився суд, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, враховуючи, що захисник обвинуваченого заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений, про застосування до останнього амністії, звільнивши від відбування покарання, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» оскільки обвинувачений має дітей, яким не виповнилося 18 років та не позбавлений батьківських прав відносно них, вчинив необережний тяжкий злочин, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування амністії ознайомлений.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Потерпіла ОСОБА_4 щодо міри покарання обвинуваченому покладається на думку суду, цивільний позов щодо стягнення компенсації моральної шкоди в сумі 500000 грн. та шкоди завданої смертю потерпілої до досягнення дитиною повноліття у сумі 1450 грн. щомісяця підтримала.

Як встановлено ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 №1810-VІІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України: підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 , на момент вчинення злочину та на даний час має дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 09.10.2009 р., вчинив кримінальне правопорушення, яке є необережним тяжким злочином відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив у жовтні 2016 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Законом України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого поширюється дія ЗУ «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому наслідки застосування амністії, а саме: в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_6 не обиралась.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи в сумі 1762 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Цивільний позов, поданий в порядку ст. 61 КПК України, потерпілою ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_9 , до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди на суму 500 000 грн. та відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілої до досягнення дитиною чотирнадцяти років в сумі 1450 грн. щомісячно, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди (немайнової)" №4 від 31 березня 1995 року зі змінами та доповненнями до неї, Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року, на підставі ст.1166, ст.1167, 1168, 1200, 1202 ЦК України підлягає задоволенню.

Розмір моральної шкоди є обґрунтованим та справедливим, враховуючи страждання, які довелося перенести родині потерпілої з приводу втрати близької людини. Крім того, син потерпілої, який є малолітнім, залишився без матері та відповідно має право на відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання.

Речові докази: навантажувач телескопічний «МАNITOU MLT Х735 TLSU», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який повернуто під зберігальну розписку власнику ОСОБА_10 , залишити останньому по належності.

Цивільний позов ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_9 , задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , моральну шкоду завдану злочином в сумі 500 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , шкоду, завданої смертю потерпілої, в сумі 1450 грн., щомісячно, до досягнення дитиною, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 чотирнадцяти років.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи в сумі 1762 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Леся Сергіївна Годік