Справа № 308/452/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Ужгород, кримінальне провадження № 308/452/17, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003720 від 24.10.2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,-

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, 2 ст.186 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

23.10.2016 року, близько 18 години 50 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, із метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, відкрито, шляхом ривка зірвав з плеча потерпілої ОСОБА_5 , жіночу сумочку чорного кольору, в середині якої знаходилися грошові кошти в сумі 600 гривень та 10 Євро, мобільний телефон моделі «ALCATEL ONE TOUCH» сіро-чорного кольорів та чохол зі шкірозамінника коричневого кольору до нього, після чого з місця вчиненого злочину втік, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди.

Згідно висновку експерта № 11/766 від 30.12.2016 року, вартість мобільного телефону моделі «ALCATEL ONE TOUCH» становить 1180,20 грн., а вартість чеха 65,70 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

29.10.2016 року, приблизно о 20 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, із метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, відкрито, вирвав із рук потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон моделі «Samsung» темно-синього кольору, після чого з місця вчиненого злочину втік, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди.

Згідно висновку експерта № 11/758 від 30.12.2016 року вартість мобільного телефону моделі «Samsung» становить 1545, 00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому та підтвердив обставини вчинених злочинів, що викладені в обвинувальному акті. Так, 23.10.2016 року, перебуваючи в м. Ужгород, на провулку Стефаника, шляхом ривка, зірвав з плеча потерпілої ОСОБА_5 , жіночу сумочку, в якій знаходилися грошові кошти та телефон, а 29.10.2016 р., в м. Ужгороді, на провулку Коцюбинського, вирвав із рук потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон, і з викраденим втік. На даний час усвідомлює, що вчинив злочин, просить суворо його не карати та зобов`язується в подальшому не вчиняти подібних дій.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, хоча про розгляд справи були повідомлені своєчасно та належним чином, однак надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, до обвинуваченого претензій не мають.

Заслухавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, які правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності і істинності їх позицій не має, розуміючи при цьому, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

У справах Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії від 06.12.1998 (пункт 253), Козинець проти України від 06.12.2007 (пункт 54), Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011 (пункт 150), Зякун проти України від 25.02.2016 (пункт 40) Європейський Суд неодноразово наголошує про те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза будь-яким сумнівом і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Отже, заслухавши сторін судового провадження, суд приходить, поза розумним сумнівом, до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, що відповідно до вимог ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості та тяжким злочином.

Обставинами, визначеними ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування спричиненої шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.66 КК України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 те, що останній свою вину визнав повністю, має постійне місце проживання, на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває, потерпілі не мають до обвинуваченого претензій.

Обставини визначені ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Поряд з цим, при призначенні покарання, суд враховує також те, що ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного, корисливого злочину, хоча і на даний час вважається таким, що не має судимості.

Враховуючи наведені вище фактичні обставини справи, особу винного, тяжкість вчинених злочинів, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливим без відбування останнім покарання у вигляді позбавлення волі і у відповідності до вимог ст.75 КК України, звільняє його від покарання з випробовуванням, при умові виконання засудженим покладених на нього обов`язків передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, що на думку суду буде відповідати вимогам ст. 50 КК України, а саме буде сприяти виправленню засудженого, а також запобігати вчинення нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.
Цивільній позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати по справі складають 879,06 грн. за проведені по справі експертизи, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Долю речових доказів по справі, суд вирішує у порядку визначеному ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.7-29, 368-371,373,374,376,392,394,395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, 2 ст.186 КК України та призначити йому покарання за :

?ч.1 ст. 186 КК України - у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі,

?ч.2 ст. 186 КК України - у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі,

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази по справи: мобільний телефон моделі «ALCATEL ONE TOUCH», чохол до нього та мобільний телефон моделі «SAMSUNG» вважати повернути власникам.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь НДЕКЦ в Закарпатській області судові витрати за проведену по справі експертизу в сумі 879,06 грн. (одержувач: УК у м. Ужгород 24060300, код одержувача: 38015610, р/рахунок: 7002 в ГУДКСУ в Закарпатській області, МФО: 899998, призначення: за експертизу).
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1