Єдиний унікальний номер судової справи 201/7074/21
Номер провадження 1-кс/201/2260/2021
УХВАЛА
Іменем України

03 серпня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову начальника сектору дізнання Відділення поліції №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 від 01.05.2021р. про закриття кримінального провадження №0000020 від 06.01.2021р.,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2021р. адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, в якій просить скасувати постанову начальника сектору дізнання відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 01.05.2021р. про закриття кримінального провадження №0000020 від 06.01.2021р.

В обґрунтування скарги зазначив, що начальником сектору дізнання відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 здійснювалось дізнання у кримінальному провадженні № 0000020 від 06.01.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, постановою якого від 01.05.2021р. вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Копію вказаної постанови потерпіла ОСОБА_4 отримала 13.07.2021р. Вважає зазначену постанову про закриття кримінального провадження незаконною, немотивованою та необґрунтованою, оскільки у вказаному кримінальному провадженні органом дізнання не проведенні усі слідчі (розшукові) дії, необхідні для повного розслідування та з`ясування усіх обставин. А тому вважає, що закриття вказаного кримінального провадження є передчасним.

На підставі вищевикладеного, просив вимоги скарги задовольнити.

Адвокат ОСОБА_3 (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 08.02.2021р. та ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 28.12.2020р.) надав суду заяву про розгляд скарги за його відсутності та за відсутності потерпілої.

Представник Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.

Ураховуючи неприбуття учасників у судове засідання для розгляду скарги, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали за скаргою, зіставивши доводи скарги з вимогами закону, приходить до такого висновку.

Як видно з матеріалів скарги і дослідженої копії оскаржуваної постанови, ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000020, внесеного до ЄРДР 06.01.2021р. за заявою ОСОБА_4 від 05.11.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Постановою начальника сектору дізнання Відділення поліції №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 від 01.05.2021р. закрите кримінальне провадження №0000020, на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України.

Слідчий мотивував постанову тим, що 05.11.2021р. до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що 02.01.2021р. приблизно o 11:50 год., невстановлена особа спричинила заявниці тілесні ушкодження.

В ході допиту потерпіла ОСОБА_4 вказала, що тілесні ушкодження їй спричинила ОСОБА_7 .

Під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального проступку було проведено комплекс дій, направлених на встановлення інформації, яка б становила слідчий інтерес, але отримати фактичні дані, на підставі яких можливо встановити обставини кримінального провадження, причетність особи, на яку вказав заявник, не виявилось можливим через відсутність доказів.

Умисел - вид вини. Відповідно до ч. 2 ст. 24 КК України злочин визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала суспільно небезпечний характер своєї дії або бездіяльності, передбачала її суспільно небезпечні наслідки і бажала їх або свідомо припускала настання цих наслідків.

Таким чином, відповідно до ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Таким чином, факт спричинення тілесних ушкоджень особою, на яку вказує заявник, не підтвердився, докази, зібрані в ході досудового розслідування не доводять причетності вказаної особи до даного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

З матеріалів скарги і оскаржуваної постанови встановлено, що станом на час закриття кримінального провадження слідчим ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області взагалі не перевірений зміст доводів потерпілої, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення. Оскаржувана постанова не містить посилань на будь-які вчинені слідчі дії, встановлені факти та правовідносини, що свідчить про неповноту досудового слідства.

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011р., (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Проте, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст.ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин, викладених в заяві скаржника та не надавши відповідної оцінки доказам, які були здобуті під час проведення досудового розслідування у всій їх сукупності. А отже, є всі підстави вважати, що досудове слідство проведене не в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 91, 93, 94, 107, 110, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову начальника сектору дізнання Відділення поліції №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 від 01.05.2021р. про закриття кримінального провадження № 0000020 від 06.01.2021р. задовольнити.

Постанову начальника сектору дізнання Відділення поліції №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 від 01.05.2021р. про закриття кримінального провадження №0000020 від 06.01.2021р. скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1