Номер провадження: 11-сс/813/670/21
Номер справи місцевого суду: 521/1071/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.04.2021 року у кримінальному провадженні №0002690 від 17.12.2020 року,-
встановив:

Оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 Одеського районного управління поліції № №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , яке погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною покидати місце проживання цілодобово, з покладенням обов`язків передбачених п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 14.06.2021 року, відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
З представлених апеляційному суду матеріалів убачається, що 14.04.2021 року до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням звернувся слідчий СВ ВП №1 Одеського районного управління поліції № №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженим прокурором Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002690 від 17.12.2020 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням застави, розмір якої буде достатній для виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам. Вказує на те, що під час ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Окрім того, судом першої інстанції не враховано, що на теперішній час підозрюваний ОСОБА_8 притягується до кримінальної відповідальності Приморським районним судом м. Одеси за вчинення ряду кримінальних правопорушень проти власності, зокрема передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187 КК України. Також зазначає, що існує ризик вчинення підозрюваним іншого або аналогічного злочину, оскільки він є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень.
Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя врахував характеризуючі підозрюваного дані, відповідно до яких останній має постійне місце проживання, де мешкає разом з іншими членами сім`ї, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, однак працює на ринку за наймом.
Метою застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_8 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд також враховує той факт, що прокурор не надав апеляційному суду доказів існування будь-яких ризиків, які б вказували на те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не забезпечить виконання ним покладених обов`язків та більш того, встановлено, що з дня обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту слідчим та прокурором не встановлено жодних фактів порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків. Також в судовому засіданні апеляційного суду стороною захисту наголошено на тому, що у кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді Приморського районного суду м. Одеси на даний час відносно ОСОБА_8 жодного запобіжного заходу не застосовано, чого не заперечував прокурор. Вказані обставини свідчать про безпідставність доводів апеляційної скарги прокурора.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими.
При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.
На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532КПК України, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.04.2021 року про відмову у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою і застосуванні запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4