Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 538/1248/18
Провадження № 1-кп/553/24/2021
У Х В А Л А
Іменем України

09.06.2021 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

з участю прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника адвоката - ОСОБА_7

потерпілого - ОСОБА_8 ,

представника потерпілого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № № 0000243 відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Токарі Лохвицького р-ну Полтавської обл., громадянина України, українця, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2019 року в провадження Ленінського районного суду м. Полтави надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 по факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, у зв`язку зі зміною територіальної підсудності на підставі ухвала Полтавського апеляційного суду від 02.10.2019 року, для розгляду по суті.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 10.05.2018 року у покинутому сіннику, розташованому поблизу власного домоволодіння в с. Токарі Лохвицького району Полтавської області, знайшов обріз мисливської рушниці "ИжК" 16 калібру, серійний номер " НОМЕР_1 ", який привласнив, переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу.

17.05.2018 року під час обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 у приміщенні літньої кухні виявлено та вилучено обріз мисливської рушниці "ИжК" 16 калібру, серійний номер " НОМЕР_1 ", що ОСОБА_6 зберігав без передбаченого законом дозволу, та який згідно висновку експерта № 1314 від 25.06.2018 року являється вогнепальною зброєю - обрізом одноствольної мисливської гладкоствольної рушниці "ИжК", серійний номер "в НОМЕР_2 ", 16 калібру, виготовленим саморобним способом з мисливської рушниці промислового виготовлення, що виразилося в укороченні ствола до залишкової довжини 298 мм, видаленні прикладу та встановленні саморобного пістолетного руків`я, та є придатним для проведення пострілів мисливськими патронами 16 калібру.

17.05.2018 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_6 почув сварку між своєю дружиною ОСОБА_11 та сусідом ОСОБА_12 , яка відбувалась на межі його домоволодіння по АДРЕСА_1 . Маючи раніше сформовані неприязні стосунки з ОСОБА_12 , взяв удома обріз мисливської рушниці "ИжК" 16 калібру, серійний номер " НОМЕР_1 ", споряджений набоєм, та направився на місце сварки, де умисно здійснив прицільний постріл з обрізу мисливської рушниці шротовим зарядом у тулуб ОСОБА_12 , після чого разом з дружиною ОСОБА_11 залишив місце події, забравши обріз мисливської рушниці.

Внаслідок дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_12 спричинено наступні тілесні ушкодження: а) вхідні рани - сліпі та поверхневі рани: по передній поверхні грудної клітки, в проекції 5-го ребра по кологрудинній лінії справа, по передній поверхні, в проекції лівого плечового суглобу; по передній поверхні середньої третини лівого плеча чисельні крапкові, хаотично розташовані поверхневі пошкодження шкіри на вказаних ділянках; рани з дефектом м`яких тканин та крововиливами в оточуючі м`які тканини: по передній поверхні грудної клітини, в проекції місця прикріплення до грудини 7-го ребра справа; по передній поверхні грудної клітки, в місці прикріплення 5-го ребра справа до грудини; по передній поверхні грудної клітки, в проекції правого краю грудини, в 5-му міжреберному проміжку; по передній поверхні грудної клітки, по краю грудини справа, в місці прикріплення 5-го ребра; по передній поверхні трудної клітки, розташована в проекції 4-го міжреберного проміжку по середнє-ключичній лінії справа; по передній поверхні грудної клітки, розташована по центру грудини, в проекції місць прикріплення 3-х ребер; по передній поверхні грудної клітки, розташована по лівому краю грудини, на рівні місця прикріплення 5-го ребра; по передній поверхні грудної клітки, розташована по центру грудини, на рівні 5-х міжреберних проміжків; по передній поверхні грудної клітки, розташована по центру грудини, в проекції місць прикріплення 6-х ребер; по передній поверхні грудної клітки, розташована в проекції 4-го ребра по середнє-ключичній лінії зліва; по передній поверхні грудної клітки, розташована в 3-му міжреберному проміжку по середнє-ключичній лінії зліва; по передній поверхні грудної клітки зліва, на рівні 2-го ребра по передній пахвинній лінії; б) вихідні рани - п`ять видовжено-овальної форми, хаотично розташованих ран без дефекту тканини по задній поверхні грудної клітки справа, в проекції 7-12 ребер на ділянці, обмеженій лопатковою та коло хребтовою лініями справа з крововиливами в оточуючі м`які тканини; в) наскрізні дірчаті переломи: верхнього краю 7-го ребра справа по кологрудинній лінії; верхнього краю 6-го ребра справа по кологрудинній лінії; 6-ого ребра на рівні місця його прикріплення до грудини; тіла грудини на рівні 5-х міжреберних проміжків; тіла грудини в проекції місць прикріплення 4-х ребер; верхнього краю 5-го ребра зліва в місці його прикріплення до грудини; 4-ого ребра зліва по кологрудинній лінії; тіла грудини в проекції місць прикріплення 6-х ребер; верхнього краю 12 ребра справа по лопатковій лінії; 10 ребра справа по коло хребтовій лінії; нижнього краю 8-го ребра справа по задній пахвинній лінії; сліпий дірчатий перелом тіла 9-го груднього хребця; чисельні пошкодження лівої та правої легень, серцевої сорочки, серця, грудних відділів стравоходу та аорти, правого куполу діафрагми, правої долі печінки. Всі тілесні ушкодження за своїм характеристиками є прижиттєвими, утворилися в короткий проміжок часу незадовго до настання смерті потерпілого, внаслідок дії шротового заряду ("картечі") і його компонентів при не менш ніж однократному пострілі з вогнепальної зброї, проведеного з близької дистанції, та згідно висновку експерта № 59 від 18.05.2018 року стосовно живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку як такі, що призвели до смерті.

Внаслідок вогнепального шротового поранення тулубу з пошкодженням внутрішніх органів та судин, що призвело до розвитку шоку-крововтрати, настала смерть ОСОБА_12 на місці події.

Дії ОСОБА_6 , що виразились у придбанні, носінні, зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 263 КК України.

Дії ОСОБА_6 щодо вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що між їхньою родиною та родиною ОСОБА_13 , які проживають по сусідству, давно виникають різні конфліктні ситуації, які іноді супроводжуються бійками. В той день виник конфлікт між його дружиною, яка перебувала на городі, та сусідом ОСОБА_12 , в ході якого вони кричали та билися. Конфлікт відбувся за хлівом поблизу огорожі, яка розділяє їх господарства. Коли він почув, як жінка кричить, щоб її рятували, пішов на крик, побачив, як ОСОБА_14 тримає однією рукою його дружину та б`є її. Він повернувся до хати, взяв рушницю, яку приблизно за п`ять днів до цього знайшов на смітнику неподалік від своєї садиби, з нею повернувся на місця події, маючи намір налякати ОСОБА_15 . Вказав, що не мав мети убивати останнього та взагалі стріляти, але коли сусід закричав ОСОБА_16 та кинувся на сітку, аби перелізти через неї, він натиснув на курок та рушниця вистрелила. Після цього ОСОБА_14 відступив від сітки на пару кроків та впав на землю обличчям до гори. Вони разом з дружиною одразу пішли до хати, де він зателефонував до поліції та повідомив про подію.

Крім пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 , його причетність до вчинення діянь, що містять ознаки кримінальних правопорушень, підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування та досліджених в судовому засіданні доказів.

Потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що ОСОБА_14 є його батьком. Між його родиною та родиною ОСОБА_17 близько 20 років тривають конфліктні ситуації, які здебільшого провокувала своєю поведінкою дружина обвинуваченого ОСОБА_18 , яка постійно висловлювала образи в бік членів його родини, претензії різного характеру. Він разом зі своїм малолітнім сином постійно проживає з батьками в будинку, який межує з домоволодінням ОСОБА_17 . 17.05.2018 року зранку поїхав з дому, близько 08 год. 45 хв. отримав смс-повідомлення від матері, одразу ж приїхав додому, поруч з будинком було багато автомобілів, ОСОБА_19 медична допомога та поліція. Пройшовши до ділянки, де росте клубника вздовж межі з домоволодінням ОСОБА_17 , побачив тіло батька, який лежав в клубниці на відставні 1,5 від сітки-рабиці на спині ногами в бік сітки, тримаючи в обох руках сапу Зленків, футболка в області грудей була у крові, на руках поранення від сапи.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що загиблий ОСОБА_14 був її чоловіком. Між їх родиною та родиною сусідів ОСОБА_17 тривалий час близько 35 років тривають конфлікти. Вони намагались уникати спілкування з сусідами, проте дружина обвинуваченого регулярно провокувала їх. 17.05.2018 року син поїхав на роботу, вона збирала в дитячий садок онука, а чоловік пішов поратися по господарству близько 8 год. Коли вона прасувала одяг на початку 9-ої години, почула сильний гул, проте не звернула уваги на нього, тепер вважає, що то був звук пострілу. Оскільки чоловік мав відвести онука до дитячого садка, проте до будинку тривалий час не повертався, близько 9 години почала шукати його. Почула, що на задньому дворі хтось покликав її, а коли підійшла до грядки з клубникою, побачила чоловіка, який лежав на землі на спині під черешнею поблизу паркану, що межує з домогосподарством ОСОБА_17 . Вона побачила кров в області грудей на футболці, на руках поранення від сапи, яку чоловік тримав обома руками над собою, та яка належить сусідам ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що є братом потерпілого, з 2014 року проживає окремо в с. Піски. Про смерть батька дізнався в день подій по телефону він знайомого з поліції близько 09 год., який повідомив про надходження виклику про те, що сусід вбив його батька. Коли приїхав до домогосподарства батьків, побачив накрите тіло батька в дворі у клубниці.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що є рідним сином обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , проживає окремо від батьків. 17.05.2018 року зранку йому зателефонував батько та повідомив, що вбив сусіда. Він одразу ж на автомобілі поїхав до батьків, попутно телефонував своєму знайомому, який працює в поліції, питав, що в такому виадку необхідно робити, він порадив нічого не чіпати та викликати швидку допомогу і поліцію. Приїхавши до домоволодіння батьків, виявив їх у кухні, вони пояснили, що загиблий знаходиться на городі, пройшовши до вказаному місця, побачив тіло ОСОБА_23 , повернувся до хати батьків, викликав швидку медичну допомогу, зі свого мобільного телефону зателефонував в поліцію, передав його батьку, щоб той повідомив про те, що сталось. Хвилин через 15 приїхала Швидка медична допомога, а через незначний час після цього поліція. З пояснень батьків дізнався, що того ранку, коли мати ОСОБА_11 полола полуницю та перехрестилась, сусід ОСОБА_14 обурився, вони почали лаятись, сусід почав займати її, а вона стала кричати. Батько ОСОБА_6 в цей час був в кухні, взяв рушницю та ішов до них, хотів налякати сусіда, проте коли останній відібрав у матері сапу і поліз через огорожу, батько вистрелив. Зазначив, що про існування у батька рушниці дізнався в день цих подій, батько пояснив, що знайшов рушницю на сіннику у сусідів незадовго до цього.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що очевидцем подій, за яких ОСОБА_6 заподіяв смерть ОСОБА_12 , є дружина обвинуваченого ОСОБА_11 , яка під час досудового розслідування була допитана як свідок. Проте допитати її в ході судового розгляду справи за клопотанням сторони обвинувачення не виявилось можливим, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 , його син ОСОБА_22 пояснили суду, що мати після подій, що досліджуються у даному провадженні, переїхала проживати до доньки в Росію у зв`язку з похилим віком та поганим самопочуттям, приїхати до м. Полтави можливості не має.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 вказуючи на те, що свідка ОСОБА_11 неможливо допитати особисто в судовому засіданні з об`єктивних причин, звернувся з клопотанням про приєднання до матеріалів судової справи копії протоколу допиту її як свідка під час досудового розслідування 17.05.2018 року старшим о/у СКП Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області та, зі згоди інших учасників процесу, проголосив викладені у ньому пояснення ОСОБА_11 .

Разом з тим, при оцінці викладених у вказаному процесуальному документі пояснень свідка ОСОБА_11 , колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом норми ч. 4 ст. 95 цього Кодексу, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які було отримано в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За правилами ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Безпосередність дослідження доказів означає вимогу закону про дослідження судом усіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звуко- та відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у ч. 1 ст. 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Недотримання засади безпосередності призводить до порушення інших засад кримінального провадження, таких як презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункти 10, 13, 15 статті 7 КПК України).

Тому засада безпосередності виступає необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, недотримання її судом, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 23 та ст. 86 цього Кодексу, означає, що докази, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, не можуть бути визнані допустимими і враховані при постановленні судового рішення судом, крім випадків, передбачених зазначеним Кодексом.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги той факт, що свідок ОСОБА_6 не була допитана в судовому засіданні безпосередньо, під час досудового розслідування її допит в порядку ст. 225 КПК України не проводився й з відповідним клопотанням сторона захисту до органу досудового розслідування не звернулась, достовірно знаючи про її від`їзд за межі України на невизначений термін, її показання, надані оперативному уповноваженому працівнику поліції та викладені у протоколі допиту від 17.05.2018 року, що був проголошений захисником в судовому засіданні і наданий у копії суду, не можуть бути визнані допустимим доказом та покладені в основу прийнятого рішення у відповідності до положень ч. 4 ст. 95 КПК України.

Так, 17.05.2018 року ст. слідчим СВ Лохвицького ВП ГУ НП в Полтавській області в присутності понятих, за участю спеціаліста, за участю власника ОСОБА_20 проведений огляд домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , на території якого на присадибній ділянці у загородці, де ростуть кущі клубники, з лівого боку ближче до господарства АДРЕСА_1 , де проживає родина ОСОБА_17 , в положенні лежачі на спині виявлено труп чоловічої статі, опізнаний як ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Господарство Жаданів та Зленків з лівого боку розділяє паркан у вигляді сітки рабиці, яка виготовлена із металу. Відстань від нижньої частини паркану до ступні правої кінцівки трупа становить 27 см, а відстань від нижнього краю паркану до голови трупа становить 180 см., з правого боку трупа на відстані 174 см від підошви правої нижньої кінцівки та на відстані 47 см від вищезгаданого паркану знаходиться предмет (контейнер) від набою мисливської рушниці із прозорого пластику. При огляді паркану встановлено, що він похилений у бік до господарства Зленка, дерев`яна підпираюча опора зламана у місці входження у землю, загальна висота сітки у похиленому стані становить 1 м 17 см, висота сітки у стоячому положенні 1 м 40 см. На висоті від землі у стоячому положенні по сітці виявлено пошкодження металевого дроту із напрямом до господарства Жадан, отвір неправильної форми розміром 10 см х 3 см. В ході проведення огляду з місця пригоди вилучено контейнер із патрона мисливської зброї (сейф пакет 4302639), із паркану сітки-рабиці зроблено виріз пошкодження (сейф- пакета № 4517804), сапу із дерев`яним руків`ям, яка була у кистях трупа ОСОБА_12 . Хід та результати вказаної слідчої дії зафіксовані у протколі огляду та приєднаній до нього фототаблиці.

Відповідно до протоколу огляду трупа від 17.05.2018 року, складеного ст. слідчим СВ Лохвицького ВП ГУ НП в Полтавській області в присутності понятих, за участю судово-медичного експерта, спеціаліста, проведено огляд трупа ОСОБА_12 , виявленого в домогосподарстві по АДРЕСА_1 . Під час проведення огляду трупа виявлено, що під покривалом у зарослях клубники знаходиться труп чоловічої статті в положенні лежачі на спині, на якому поперед довгої вісі тулуба сапа з дерев`яним держаком округлого перерізу, який затиснутий в обох кистях трупу. Верхня права кінцівка відведена від тулубу та зігнута максимально у ліктьовому суглобі. Ліва верхня кінцівка також відведена від тулубу в ліво теж зігнута в ліктьовому суглобі під кутом 90 градусів. Нижні кінцівки незначно розведені, зігнуті у колінних суглобах похилені в ліво у кульшових суглобах. Обличчя трупу прикрите світлого забарвлення картузом, по зняттю якого очі та рот трупа напіввідкриті. З одягу на трупі мається футболка світлого кольору, тканина передньої поверхні якої просякла бурою речовиною, схожою на кров, на тлі якої маються численні хаотично розташовані округлої форми отвори у тканині футболки. Окрім цього, на трупі мають шорти з темної тканини, труси кольорові та гумові колоші. Труп своїми нижніми кінцівками обернений до забору з сітки-рабиця розташованого на межі із сусіднім господарством, при цьому відстань від нижньої частини забору до ступні правої кінцівки трупа становить 27 см, а відстань від нижнього краю забору до голови трупа становить 180 см. З правого боку трупа на відстані 174 см. від підошви правої нижньої кінцівки та на відстані 47 см від нижнього вищевказаного забору знаходиться річ схожа на контейнер від набою мисливської рушниці об`єкт із прозорого пластику. Труп на дотик теплий в усіх ділянках. Трупні плями розташовані по задніх поверхнях тіла темно-фіолетового забарвлення зливного характеру, при натисканні пальцем зникають та відновлюються через 17 секунд. Трупне задубіння добре виражене в м`язах нижньої щелепи, шиї та верхніх кінцівках, помірно виражене в зоні грудних м`язів. Станом на 12 год. 58 хв. температура повітря становить +27 0С. При перевертанні трупа та розміщенні його в положенні на животі на листях клубники та землі в ділянці ложа трупа в проекції задньої поверхні його грудної клітки виявлено пляму речовини бурого кольору, схожої на кров, у вигляді незначної калюжі з блискучою поверхнею розміром 18х15 см. Окрім цього, задня поверхня футболки, яка розміщена на трупі рясно просякла бурою речовиною схожою на кров. При огляду задньої поверхні трупа в ділянці грудної клітки з права по її задній поверхні виявлено щонайменше 4 щилиноподібні рани різної направленості, при натисканні з яких виділяється темна рідка кров. Станом на 13 год. 08 хв. температура в прямій кишці трупа на глибині 10 см становить + 39 0С. При перевертанні трупу в положення лежачи на спині з отворів рота та носа виділилася помірна кількість крові. Окрім згаданих вище пошкоджень в ділянці грудної клітки, на трупі виявлено смугоподібне садно по внутрішній поверхні нижньої третини правого передпліччя, а також пергаментна пляма по передньовнутрішній поверхні правої гомілки. По передній поверхні грудної клітки в її центрі виявлені численні округлої форми рани, розташовані в хаотичному порядку, при натисканні з яких виступає незначна кількість рідкої крові та повітря. Кістки черепа тулубу та кінцівок на дотик цілі. Труп розміщено в положенні, в якому він був виявлений, та накрито покривалом.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 63 від 18.05.2018 року та довідки про причину смерті, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 вдома на присадибній ділянці по АДРЕСА_1 , у віці 61 рік, причина смерті - шок-крововтрата. Інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла.

17.05.2018 року безпосередньо після виявлення трупу гр. ОСОБА_12 працівниками поліції проведений обшук в домоволодінні у домогосподарстві ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 в присутності понятих участю спеціалістів, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_24 . Результати вказаної слідчої дії зафіксовані у протоколі обшуку від 17.05.2018 року, відповідно до якого оглянутий житловий будинок, в якому виявлено і вилучено в приміщенні коридору на стільці справа від входу чоловічий піджак темного кольору (поміщено до сейф-пакету Національної поліції України № 4349904), чоловічі брюки темного кольору та картуз світлого кольору (поміщено до сейф-пакету Національної поліції України № 4349903), в яких згідно пояснень ОСОБА_6 він був одягнений під час конфлікту з сусідом ОСОБА_12 . Також иявлено та вилучено наступні речі: на тумбочці у коридорі зліва від входу мобільний телефон "FLY" чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_3 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , з сім-карткою "Водафон" № НОМЕР_5 , який згідно пояснень ОСОБА_6 належить йому (поміщено до сейф-пакету Національної поліції України № 4309628). В приміщенні літньої кухні напроти входу на стільці біля вікна виявлено: предмет, схожий на обріз мисливської рушниці, ствол обрізу з металу сірого кольору, приклад з дерев`яний коричневого кольору, перемотаний липкою стрічкою синього кольору, довжина обрізу загальна 415 мм, довжина ствола 30 мм, на металевій рамці мається маркування - гравірування на поверхні металу з написом "В 25730", ствол порожній, а також порожню гільзу від мисливського патрону 16 калібру, корпус капсульної гільзи металевий, має маркування з цифрою "16", корпус самої гільзи пластиковий, має напис "ТАХО" 27 г, 7,2 мм, 18/70, - які були вилучені (обріз поміщений до картонної коробки, яка опечатана паперовою біркою з печаткою та підписами присутніх, гільза - до сейф-пакету № 4309813). В дворі домогосподарства на лавочці виявлено та вилучено мобільний телефон "NOKIA" чорного кольору з сім карткою "Водафон" № НОМЕР_6 , який зі слів ОСОБА_6 належить його сину ОСОБА_22 , при перевірці журналу вхідних-вихідних дзвінків з даного телефону встановлено вхідний дзвінок від абонента "Батько" № НОМЕР_5 , датований 17.05.2018 року о 8 год. 10 хв., та вихідний дзвінок на телефон "102", датований 17.05.2018 року 08 год. 28 хв. (поміщено до сейф-пакету Національної поліції України № 4309651).

Відповідно до протоколів огляду від 17.05.2018 року та фототаблиць до них ст. слідчим СВ Лохвицького ВП в присутності понятих за участю спеціаліста на території домогосподарства ОСОБА_6 оглянуто добровільно наданий останнім власний верхній одяг, а саме: брюки, піджак і кепку, а також оглянуто мобільний телефон "NOKIA" чорного кольору з сім карткою "Водафон" № НОМЕР_6 , наявні вхідні та вихідні дзвінки за 17.05.2018 року.

Згідно протоколу огляду від 18.05.2018 року та фототаблиці до нього, ст. слідчим СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області в присутності понятих та судового експерта у приміщенні моргу Лохвицької ЦРЛ проведено огляд шроту, вилученого з трупа при проведенні його судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в переважній більшості в м`яких тканинах спини трупа, який виготовлено з металу сірого кольору в кількості 7 шт., різного розміру від великого до маленького, кожна з частин якого мають ознаки деформації, сплюснуті, містять залишки речовини червоного кольору, з них лише дві частини мають ознаки округлої форми з деформацією. Також оглянутий одяг трупа ОСОБА_12 : 1) труси бавовняні кольорові, чоловічі; 2) шорти із ХБ тканини темно-синього кольору; 3) футболка із тканини білого кольору з коротким рукавом, на передній частині якої по центру майже зліва пляма речовини бурого кольору, подібна пляма на лівому рукаві футболки та внизу, на плямі у футболці маються численні отвори округлої форми, на задній частині футболки маються плями бурого кольору з отворами округлої форми не менше п`яти. Під час огляду вилучено: деформовані частини шроту в кількості 7 штук, які поміщені до паперового конверту білого кольору, та одяг: шорти, футболка, труси.

Відповідно до Висновку експерта судово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_12 № 59 від 18.06.2018 року, на підставі проведеної судово-медичної експертизи трупа гр-на ОСОБА_12 , результатів додаткових методів дослідження, з урахуванням відомих обставин справи, даних матеріалів кримінального провадження експерт прийшов до наступних висновків: смерть гр-на ОСОБА_12 настала внаслідок вогнепального шротового поранення тулубу з пошкодженням внутрішніх органів та судин, що призвело до розвитку шоку-крововтрати, які і стали безпосередньою причиною смерті. Приймаючи до уваги безпосередню причину смерті, теплу пору року, обставини виявлення та перебування трупа, ступінь розвитку трупних явищ як на момент огляду трупа на місці пригоди, так і при проведенні його судово-медичної експертизи, вважає, що смерть гр. ОСОБА_12 настала вранці 17.05.2018 року.

При судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_12 на його тілі виявлено тілесні ушкодження, які умовно можливо розділити на декілька груп: перша група: а) вхідні рани - сліпі та поверхневі рани: по передній поверхні грудної клітки, в проекції 5-го ребра по кологрудинній лінії справа, по передній поверхні, в проекції лівого плечового суглобу; по передній поверхні середньої третини лівого плеча чисельні крапкові, хаотично розташовані поверхневі пошкодження шкіри на вказаних ділянках; рани з дефектом м`яких тканин та крововиливами в оточуючі м`які тканини: по передній поверхні грудної клітини, в проекції місця прикріплення до грудини 7-го ребра справа; по передній поверхні грудної клітки, в місці прикріплення 5-го ребра справа до грудини; по передній поверхні грудної клітки, в проекції правого краю грудини, в 5-му міжреберному проміжку; по передній поверхні грудної клітки, по краю грудини справа, в місці прикріплення 5-го ребра; по передній поверхні грудної клітки, розташована в проекції 4- го міжреберного проміжку по середнє-ключичній лінії справа; по передній поверхні грудної клітки, розташована по центру грудини, в проекції місць прикріплення 3-х ребер; по передній поверхні грудної клітки, розташована по лівому краю грудини, на рівні місця прикріплення 5-го ребра; по передній поверхні грудної клітки, розташована по центру грудини, на рівні 5-х міжреберних проміжків; по передній поверхні грудної клітки розташована по центру грудини, в проекції місць прикріплення 6-х ребер; по передній поверхні грудної клітки, розташована в проекції 4-го ребра по середнє-ключичній лінії зліва; по передній поверхні грудної клітки, розташована в 3-му міжреберному проміжку по середнє-ключичній лінії зліва; по передній поверхні грудної клітки зліва, на рівні 2-го ребра по передній пахвинній лінії; б) вихідні рани - п`ять видовжено-овальної форми, хаотично розташованих ран без дефекту тканини по задній поверхні грудної клітки справа, в проекції 7-12 ребер на ділянці, обмеженій лопатковою та коло хребтовою лініями справа з крововиливами в оточуючі м`які тканини; в) наскрізні дірчасті переломи: верхнього краю 7-го ребра справа по кологрудинній лінії; верхнього краю 6-го ребра справа по кологрудинній лінії; 6-ого ребра на рівні місця його прикріплення до грудини; тіла грудини на рівні 5-х міжреберних проміжків; тіла грудини в проекції місць прикріплення 4-х ребер; верхнього краю 5-го ребра зліва в місці його прикріплення до грудини; 4-ого ребра зліва по кологрудинній лінії; тіла грудини в проекції місць прикріплення 6-х ребер; верхнього краю 12 ребра справа по лопатковій лінії; 10 ребра справа по коло хребтовій лінії; нижнього краю 8-го ребра справа по задній пахвинній лінії; сліпий дірчастий перелом тіла 9-го грудного хребця; чисельні пошкодження лівої та правої легень, серцевої сорочки, серця, грудних відділів стравоходу та аорти, правого куполу діафрагми, правої долі печінки.

Всі тілесні пошкодження Першої групи за своїми характеристиками є прижиттєвими, утворилися в короткий проміжок часу незадовго до настання смерті потерпілого, внаслідок дії шротового заряду ("картечі") і його компонентів при не менш ніж однократному пострілі з вогнепальної зброї, проведеного з близької дистанції, в межах дії додаткових факторів пострілу. Тілесні пошкодження першої групи стосовно живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, як такі що призвели до смерті (пункт 2.1.2. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень" Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. "Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України").

Друга група: смугоподібне садно шкіри по внутрішній поверхні нижньої третини правого передпліччя; смугоподібне садно шкіри по долонній поверхні правої кисті, в проекції п`ясно-фалангового суглобу 5-го пальця, які за своїми морфологічними характеристиками є прижиттєвими, утворились незадовго до настання смерті, від дії тупих предметів, або при ударі об такі зазначеними анатомічними ділянками, та відносно живої особи можуть бути оцінені, як легкі тілесні ушкодження (п.2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.95 р. № 6). Приймаючи до уваги морфологічні характеристики виявлених тілесних ушкоджень, безпосередню причину смерті потерпілого, вважає, що після спричинення гр-ну ОСОБА_12 , тілесних ушкоджень першої групи до моменту настання його смерті він міг жити та вчиняти певні активні дії (розмовляти, рухатися, тощо) короткий проміжок часу, що міг обчислюватися кількома хвилинами, на протязі яких у нього наростали явища шоку-крововтрати, що і призвели до смерті. Тілесні ушкодження другої групи не супроводжувалися небезпечними для життя явищами, тому після їх спричинення потерпілий міг здійснювати активні дії в повному обсязі.

Між виявленим на трупі гр. ОСОБА_12 тілесним ушкодженням першої групи та настанням його смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок. При проведенні судово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_12 виявлено дванадцять раневих каналів, спричинених шротинами шротового заряду ("картечі") і його компонентами, які розташовані паралельно один одному, не перетинаються та орієнтовані спереду назад, незначно зліва-направо та незначно зверху-вниз. При судово-медико-криміналістичному дослідженні шматочків шкіри передньої та задньої поверхні грудної клітини з пошкодженнями від трупа гр. ОСОБА_12 , виявлено додаткові фактори пострілу, а саме кіптяву та свинець, що свідчить про те, що постріл був здійснений з близької відстані. Приймаючи до уваги локалізацію вогнепального шротового пошкодження, напрямок раневих каналів в тулубі, слід вважати, що потерпілий в момент спричинення йому пошкоджень першої групи був обернений до дульного отвору зброї своєю передньою поверхнею тулуба. Об`єктивних судово-медичних даних про те, що потерпілий в момент заподіяння вищевказаних тілесних ушкоджень відчував так-званий «сильний фізичний біль та особливі страждання», при проведенні судово-медичної експертизи трупу гр. ОСОБА_12 не отримано. Спричинення потерпілому тілесних ушкоджень першої групи супроводжувалось значною внутрішньою кровотечею, яка походила з пошкоджених магістральних судин, серця та судин пошкоджених внутрішніх органів. Тілесні пошкодження п.п. а) та б) першої групи (вхідні та вихідні вогнепальні рани) слугували джерелом помірної зовнішньої кровотечі, яка походила з пошкоджених кровоносних судин м`яких тканин в ділянках зазначених ран та з крові, шо вилилась в грудну порожнину в результаті внутрішньої кровотечі. Тілесні ушкодження другої групи супроводжувались незначною зовнішньою кровотечею, джерелом якої слугували капіляри (дрібні судини) пошкодженої шкіри в ділянках цих ушкоджень.

Згідно висновків експерта № 96 від 30.05.2018 року, № 97 від 31.05.2018 року, № 98 від 31.05.2018 року на поверхнях наданих на експертизу трьох фрагментах марлевого матеріалу, що містяться в паперових згортках з написом "Змиви з правої руки громадянина ОСОБА_6 ", "Змиви з шиї громадянина ОСОБА_6 " виявлено дифеніламін. Дифеніламін використовується в якості стабілізаторів в бездимних порохах. На двох фрагментах марлевого матеріалу, що знаходиться в двох паперових конвертах з написом "Контрольний зразок марлевого бинта, вилучений 17.05.2018 року по АДРЕСА_1 під час відбирання зразків змиву у ОСОБА_6 " речовин, характерних для продуктів пострілу не виявлено. На поверхнях наданих на експертизу п`яти фрагментах марлевого матеріалу речовин, характерних для продуктів пострілу не виявлено.

Судовими експертами досліджувався одяг ОСОБА_6 , вилучений в його домоволодінні 17.05.2018 року.

Відповідно до висновку експерта № 99 від 11.06.2018 року та № 100 від 07.06. 2018 року, на поверхнях наданих на експертизу предметів одягу (піджак, штани, картуз) речовин, характерних для продуктів пострілу не виявлено.

Згідно з висновком експертизи № 201 від 12.06.2018 року встановлено, що згідно з "Висновком експерта" № 813 від 23-23.05.2018 року, виконаним у відділенні судово-медичної імунології Обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Полтавської ОДА, кров трупа ОСОБА_12 (висновок експерта № 59 від 18.05.2018 року) належить до А (II) групи, якій властивий антиген А та ізогемаглютинін анти-В; зразок жовчі на марлі трупа гр. ОСОБА_12 (висновок експерта № 59 від 18.05.2018 року) зберігається в архіві трупного матеріалу відділення судово-медичної імунології і буде досліджений при призначенні відповідних експертиз". При судово-медичній експертизі гільзи та обрізу мисливської рушниці, а саме замочної доски (об. 9) виявлена кров людини, статеву належність якої установити не представилось можливим у зв`язку з малою кількістю клітин крові та деструктивними змінами епітеліальних клітин. При серологічному дослідженні слідів крові (об. 9) виявлений антигени А ізосерологічної системи АВО, який може походити або від однієї особи, крові якої він властивий, або від декількох осіб, в крові яких він знаходиться, в тому числі і від ОСОБА_12 . При дослідженні гільзи та обрізу мисливської рушниці (об. 1-8, 10) крові не виявлено, знайдені поодинокі епітеліальні клітини, не придатні для цитологічного дослідження.

Як визначено у висновку експертизи № 1314 від 25.06.2018 року, наданий на дослідження предмет є обрізом одноствольної мисливської гладкоствольної рушниці "ИжК", серійний номер " НОМЕР_1 ", 16 калібру. Даний предмет являється вогнепальною зброєю - обрізом одноствольної мисливської гладкоствольної рушниці "ИжК", серійний номер "в НОМЕР_2 ", 16 калібру. Даний обріз виготовлений саморобним способом з мисливської рушниці промислового виготовлення, що виразилося в укороченні ствола, до залишкової довжини 298 мм, видаленні прикладу та встановленні саморобного пістолетного руків`я. Наданий на дослідження обріз мисливської рушниці придатний для проведення пострілів мисливськими патронами 16 калібру. Самовільне здійснення пострілу з наданого на дослідження обрізу одноствольної мисливської гладкоствольної рушниці "ИжК", серійний номер " НОМЕР_1 ", 16 калібру, без натискання на спусковий гачок на момент проведення дослідження не відбувалося. Надана на дослідження одна гільза являється частиною бойового припасу - стріляною гільзою мисливського патрона 16 калібру, виготовлена промисловим способом. Надана на дослідження одна гільза відстріляна з наданого на дослідження обрізу одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці "ИжК", серійний номер "в НОМЕР_2 ", 16 калібру. Надані на дослідження три предмети являються частинами бойових припасів - метальним зарядом до мисливських патронів - картеччю, що використовується для споряджання мисливських патронів. Надані на дослідження чотири предмети являються чотирма деформованими металевими предметами. В зв`язку зі значною деформацією наданих на дослідження семи предметів, поставлена перед судовим експертом частина питання "...та яким способом виготовлені?" не представилося вирішити. Вирішити поставлене перед експертом питання: "Чи не відстріляні надані на дослідження 7 (сім) металевих предметів, схожих на деформовані шротини, вилучені під час розтину з трупу ОСОБА_12 , з наданого на дослідження предмету схожого на обріз гладкоствольної мисливської рушниці, з номерним позначенням НОМЕР_1 , вилученого 17 травня 2018 року у ході обшуку у домогосподарстві ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 ?", на момент проведення дослідження не вдається за можливе у зв`язку малою інформативністю відображення слідів та значною деформацією металу. Надані на дослідження сім предметів могли бути як частинами наданої на дослідження гільзи 16 калібру, так і частинами іншого патрону (інших патронів).

Згідно висновку експерта № 141 від 08.08.2018 року на поверхнях наданих на експертизу фрагментів металевої сітки речовин, характерних для продуктів пострілу, не виявлено.

З висновку експерта № 142 від 10.08.2018 року вбачається, що на поверхнях наданих на експертизу предметів одягу ОСОБА_12 - футболці, шортах та трусах - речовин, характерних для продуктів пострілу, не виявлено.

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 17.07.2018 року та опису речей і документів, які було вилучено на підставі ухвали слідчого судді, суду від 17.07.2018 року, в ході даної процесуальної дії встановлено інформацію про зв`язок абонентів ПрАТ "ВФ Україна" № НОМЕР_7 та № НОМЕР_8 , яка записана на оптичний диск DVD- диск "RIDATA" сер. № НОМЕР_9 вих. № CD-18-06700 від 17.07.2018 року.

З листа Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП в Полтавській області за вих. № 1517/115/33/01-2018 від 22.06.2018 року вбачається, що мисливська гладкоствольна рушниця серії "В" № НОМЕР_2 згідно даних ДІТ МВС України була зареєстрована за гр. ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дозвіл Ірпінського ВП ГУНП в Київській області № 0046 від 24.02.1994 року, дійсний до 24.02.1997 року, яка 18.03.2005 року знята по причині зміни місця реєстрації (місцезнаходження).

Аналізуючи досліджені судом докази, колегія суддів приходить до переконливого висновку про доведеність причетності ОСОБА_6 до вчинення діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та правильність кваліфікації його дій в цій частині.

Оцінюючи доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 17.05.2018 року фактично перебуваючи у стані необхідної оборони допустив перевищення її меж, у зв`язку з чим наявні підстави для перекваліфікації його дій з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України, колегія суддів враховує наступне.

За нормативним визначенням умисне вбивство (ст. 115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (ст. 118 КК України). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 118 КК України, є мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Відповідно до ст.ст. 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

За вимогами ч.ч. 1-3 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про необхідну оборону" № 1 від 26 квітня 2002 року, при розгляді справ даної категорії судам необхідно беззастережно додержуватись вимог ч. 3 ст. 27 Конституції України і ст. 36 КК України, враховуючи те, що відповідно до закону кожна особа має право на необхідну оборону від суспільно небезпечного посягання незалежно від можливості уникнути його або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади. Слід мати на увазі, що стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. При розгляді справ даної категорії судам необхідно з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про те, що вистріл в бік ОСОБА_12 обвинувачений здійснив з метою захисту своєї дружини ОСОБА_11 від нападу на неї ОСОБА_12 , суд вважає непереконливими і такими, що не спростовують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення щодо ОСОБА_12 та не впливають на кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 115 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 суду пояснив, що в ході конфлікту між його дружиною та потерпілим він підійшов до них, тримаючи рушницю, будучи на невеликій відстані від ОСОБА_12 навів рушницю в його бік та вистрелив, від чого останній впав на спину. Вказував, що не пам`ятає як здійснив постріл, вбивати потерпілого не хотів, мав намір лише полякати його, до таких дій його спонукала саме поведінка ОСОБА_12 , який з криками "вб`ю" почав перелазити через паркан.

Встановлені під час судового розгляду справи обставини, в тому числі пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , свідчать про те, що сварки між сім`ями ОСОБА_17 та ОСОБА_13 тривали більше 20 років, конфліктні ситуації виникали з різних причин регулярно.

17.05.2018 року між дружиною обвинуваченого ОСОБА_11 та сусідом ОСОБА_12 відбулась сварка, під час якої вони висловлювали в бік один одного словесні образи та в ході якої в руках ОСОБА_12 опинилась сапка, за допомогою якої ОСОБА_11 здійснювала прополку полуниці. Вказані обставини з урахуванням того, що кожен з них знаходився на своїй земельній ділянці, можуть свідчити, зокрема, про те, що ОСОБА_11 впритул наблизилась до ОСОБА_12 , тримаючи в руках сапу, що в сукупності з поведінкою ОСОБА_11 дало останньому підстави та можливість вихопити її.

Про той факт, що ОСОБА_12 17.05.2018 року погрожував ОСОБА_11 застосуванням сили та заподіяв їй тілесні ушкодження, повідомлено суду обвинуваченим ОСОБА_6 . При цьому, жодних об`єктивних доказів на підтвердження вказаних обставин судом не встановлено. Сварка відбувалась поруч з межею між домоволодіннями й тіло ОСОБА_15 виявлене на території його власної садиби в положенні на спині ногами в бік паркану та утримуючи обома руками за держак сапу, яку він відібрав у ОСОБА_11 , що об`єктивно ставить під сумнів твердження обвинуваченого про те, що постріл був здійснений ним в той момент, коли потерпілий намагався перелізти через паркан, який являє собою сітку-рабицю висотою 140 см.

Як вбачається з висновку експерта № 138 від 02.06.2018 року, при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_11 з урахуванням представленої медичної документації, на її тілі виявлено наступні тілесні ушкодження: преривчасте садно лінійної форми по тильній поверхні правої кисті, в проекції ІІ-ІІІ п`ястно-фалангових суглобів, яке утворилось від дії твердого предмету з витонченим краєм, або при ударі об такий зазначеною анатомічною ділянкою, в строк, близький до 6-8 діб до моменту огляду підекспертної (який відбувся 25.05.2018 року); овальної форми садно шкіри по тильній поверхні правої кисті, в проекції І п`ястно-фалангового суглобу, яке утворилось від дії тупого твердого предмету або при ударі об такий зазначеною анатомічною ділянкою. Наявність запального процесу у зазначеному пошкодженні (про що свідчать світло-сіра, волога, блискучою, відшарована, рихла по її периферії кірочка з виділенням з-під неї незначної кількості ексудату, на тлі гіперемії та локального набряку оточуючих м`яких тканин) спотворює морфологічну картину етапів звичайного перебігу загоєння садна, що не дозволяє достовірно встановити давність (термін) його утворення; садна, синці в середніх третинах обох плечових ділянок, про які йдеться у представленій медичній карті амбулаторного хворого Лохвицької ЦРЛ на ім`я підекспертної, могли утворитись від дії тупих предметів. В той же час, в представленій медичній документації відсутній опис точної локалізації, взаємного розташування, будь-яких морфологічних характеристик описуваних ушкоджень, що не дозволяє достовірно встановити їх кількість, механізм та давність (термін) утворення. Кожне з виявлених на тілі підекспертної тілесних ушкоджень може бути оцінене як легке тілесне ушкодження. Виявлене на тілі підекспертної преривчасте садно лінійної форми по тильній поверхні правої кисті в проекції ІІ-ІІІ п`ястно-фалангових суглобів, враховуючи його морфологічні характеристики, могло утворитися 17.05.2018 року.

Разом з тим, об`єктивних доказів того, що ОСОБА_12 здійснив напад на ОСОБА_11 , наносив їй удари сапою, яку тримав в руках, й того, що саме від його дій утворилось садно по тильній поверхні правої кисті, в ході судового розгляду справи не встановлено. Крім того, відповідно до висновку експерта № 46 від 07.08.2018 року на поверхні наданої на дослідження сапи крові не спостерігалося.

Таким чином, встановлені судом обставини та досліджені докази, на переконання суду, об`єктивно та достовірно не доводять того факту, що ОСОБА_12 в ході конфлікту з дружиною обвинуваченого застосував таку фізичну силу або вчинив інші активні агресивні дії, що могли б становити реальну загрозу життю або здоров`ю ОСОБА_6 або його дружини, і, відповідно, у обвинуваченого виникли підстави для самозахисту або необхідності відвернення посягання на його дружину з боку потерпілого.

Оцінюючи встановлені під час судового розгляду справи обставини, аналізуючи досліджені докази в їх сукупності та логічному взаємозв`язку, з урахуванням обраного ОСОБА_6 знаряддям злочину, незначної відстані між ним та ОСОБА_12 в момент здійснення пострілу, локалізації пострілу в область розташування життєво важливих органів, колегія суддів приходить до висновку про доведеність наявності умислу саме на заподіяння смерті останньому.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність жодних обґрунтованих підстав для висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 діяв, перебуваючи у стані необхідної оборони, а тому доводи його захисника про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого на ст. 118 КК України є безпідставними і такими, що не заслуговують на увагу.

Натомість конкретні обставини справи, характер та локалізація завданих тілесних ушкоджень потерпілому в область тулуба переконливо свідчать про те, що засуджений усвідомлював можливість настання негативних наслідків своїх дій, у тому числі й тих, що фактично настали, тобто доводять, що його умисел був спрямований саме на заподіяння смерті потерпілого, а тому його дії за ч. 1 ст. 115 КК України кваліфіковано вірно.

Колегією суддів встановлено, що дане кримінальне провадження надійшло в провадження суду з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000243 від 28.08.2018 року відносно ОСОБА_6 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, яку колегія суддів визнає вірною та яка знайшла своє підтвердження в ході з`ясування обставин та перевірки її доказами.

В силу статті 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

В силу статті 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні проведена судово-психіатрична експертиза щодо ОСОБА_6 .

Відповідно до Акту судово-психіатричного експерта № 328 від 31.07.2018 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час інкримінованого йому протиправного діяння будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності не страждав, а виявляв ознаки розладу особистості органічного походження внаслідок церебрального атеросклерозу. Даний психічний розлад позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними у вказаний період. ОСОБА_6 під дію ч. 2, ч. 3 ст. 19 КК України не підпадає, а підпадає під дію ст. 20 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. ОСОБА_26 на даний час виявляє ознаки розладу особистості органічного походження внаслідок церебрального атеросклерозу, який позбавляє його здатності самостійно реалізовувати свої права, але не позбавляє здатності постати перед судом. На момент вчинення інкримінованого йому діяння ОСОБА_6 не перебував у стані фізіологічного афекту чи в іншому особливому емоційному стані, який би міг суттєво вплинути на його свідомість і поведінку. При дослідженні індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_6 виявляє: середню активність психічних процесів і станів, середній рівень ситуаційної та високий рівень особистісної тривоги - тривожність підсилюється реальним положенням справ, пригнічений настрій поєднується зі знервованістю, порушенням сну, з сумнівами у правильності своїх рішень та вчинків, нестійкою самооцінкою, можливі прояви надмірної роздратованості; високий рівень ригідності, середній рівень фрустрованості, низький рівень агресивності; емоційна сфера нестійка. Такі індивідуально-психологічні особливості, як ригідність, емоційна нестійкість, збудливість, тривожність, дратівливість у поєднанні з індивідуально-значимими обставинами, що досліджуються у справі, вплинули на поведінку ОСОБА_6 .

З урахуванням того, що в 2018-2019 роках обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово перебував на лікуванні у психіатричній лікарні, за клопотанням сторони захисту згідно з ухвалою колегії суддів по справі була призначена додаткова судово психіатрична експертиза відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

У відповідності до висновку додаткової комісійної судово-психіатричної експертизи № 347 від 10.09.2020 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час страждає на психічний розлад у вигляді маячного розладу органічного (судинного) походження (F06.24), який позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 підпадає під дію ч. 3 ст. 19 КК України і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

З урахуванням вищенаведених висновків судових експертів прокурор звернулась з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , в якому просила застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Потерпілий ОСОБА_8 та його представник адвокат ОСОБА_9 клопотання підтримали, просили задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 з клопотанням прокурора погодились частково, захисник вказував на можливість застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Разом з цим, письмове клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом подавав суду також і захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи правильність висновків лікарів щодо запропонованого виду таких заходів, та кваліфікацію дій ОСОБА_6 , визначену органами досудового розслідування, що в свою чергу вказує про неспроможність тверджень обвинуваченого та його захисника щодо неправильності висновків лікарів з приводу саме запропонованого виду таких заходів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Оскільки в результаті проведення додаткової комісійної судово-психіатричної експертизи судовими експертами встановлено, що ОСОБА_6 підпадає під дію ч. 3 ст. 19 КК України та визначено, що він потребує застосування саме примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом, з урахуванням хворобливого стану обвинуваченого, оцінка якого здійснювалась фахівцями, і характеру вчинених суспільно-небезпечних діянь, є обґрунтовані підстави стверджувати про те, що він являє небезпеку для суспільства, колегія суддів приходить до висновку, що з метою запобігання вчинення нових суспільно-небезпечних діянь він потребує лікування в закладі з наданням психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Потерпілим ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Як встановлено в ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У ч. 1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Так, потерпілий ОСОБА_8 , обґрунтовуючи вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 кошти в розмірі 34656 грн. 63 коп., з яких: 16980 грн. витрати на поховання батька згідно чеків у магазині "Ритуал", 12170 грн. витрати на поминальний обід, 514 грн. 13 коп. придбання продуктів на поминальний обід у магазині "Хвилинка".

При цьому, потерпілим не надано суду доказів понесення витрат в розмірі 12170 грн. на поминальний обід.

Крім того, при вирішенні позовних вимог в цій частині колегія суддів враховує, що відповідності до ст. 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" від 10 липня 2003 року під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що витрати на проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання, не підлягають відшкодуванню згідно з вимогами закону. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним судом у постанові від 19.03.2018 року в справі № 554/1793/15-ц та у постанові від 10.07.2019 року у справі № 500/8418/13-ц.

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про стягнення зі ОСОБА_6 на користь потерпілого витрат на поминальний обід та на придбання продуктів для його проведення. А тому вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 16980 грн. в частині витрат, безпосередньо пов`язаних з похованням ОСОБА_12 .

Крім того, потерпілий ОСОБА_8 просив суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 кошти в сумі 500000 грн. в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди, посилаючись на те, що втратив найдорожчу людину, у зв`язку з чим відчуває негативні переживання, насторогу, тривогу, емоційні та навіть тілесні реакції при згадуванні про втрату батька, відірваність від активного соціального життя, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційну напругу, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності, побоювання щодо майбутнього сім`ї.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно із положеннями п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

При цьому суд зобов`язаний усебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених злочином, установити причинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, й дати у вироку належну оцінку таким обставинам.

В ході судового розгляду справи достовірно встановлено, що ОСОБА_6 17.05.2018 року вчинив суспільно-небезпечне діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство ОСОБА_12 .

Не викликає сумніву той факт, що внаслідок вбивства ОСОБА_12 його сину завдано моральну шкоду, яка полягає в моральних страждання, пов`язані з подією злочину, та переживаннях у зв`язку з втратою близької людини.

Зібрані по справі докази, на переконання суду, дають підстави стверджувати про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_8 про відшкодування заподіяної йому моральної шкоди.

Визначення остаточного розміру моральної шкоди покладається на суд, й у відповідності до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України крім вказаних параметрів мають бути враховані також характер правопорушення, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, а також засади розумності і справедливості.

А відтак, вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_8 про відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди, яка виразилась в стражданнях останнього, пов`язаних з подією злочину, втратою рідної та близької людини, що призвело до великого психологічного напруження, пригніченого стану, виходячи з наведених у позові обґрунтувань, вважає, що вчиненим кримінальним правопорушенням потерпілому завдано значної моральної шкоди, а тому з урахуванням матеріального становища обвинуваченого, а також інших обставин, встановлених в ході судового розгляду кримінальної справи, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову ОСОБА_8 в цій частині та необхідність стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого коштів в сумі 300000 грн.

Згідно вимог ст. 124 КПК України, процесуальні витрати можуть бути стягнуті лише з обвинуваченого у разі ухвалення щодо нього обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, 512-513, 516 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_10 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_27 до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, - задовольнити частково
Стягнути зі ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 в рахунок матеріальної шкоди 16980 грн. 00 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - 300000 грн. 00 коп., а всього кошти в загальному розмірі 316980 (шістнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн. 00 коп.

На ухвалу може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2