У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою третьої особи, щодо майна якої вирішується питання по арешт ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 березня 2021 року.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6
третя особа, щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.03.2021 задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна.

Накладено арешт на мобільний телефон «Iphone XS MAX» номер моделі MT6J2LL/A, серійний номер: НОМЕР_1 , разом з чохлом сірого кольору та Sim-карткою з оператором мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 , які поміщення до сейф-пакету S1031857, який належить ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доповнень до неї.

Третя особа щодо майна якої вирішується питання по арешт ОСОБА_5 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 про накладення арешту на мобільний телефон IPhone XS Max, номер моделі MT6J2LL/A, серійний номер: НОМЕР_1 , разом з чохлом сірого кольору та сім-карткою з оператором мобільного зв`язку ПрАТ ВФ Україна НОМЕР_2 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Зазначив, що прокурором не доведено, як того вимагає п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 362 КК України.

Вказав, що відповідно до тексту клопотання та ухвали слідчого судді, прокурор Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 здійснював копіювання кадрової документації та подальше розповсюдження такої інформації у засобах масової інформації (телеграм канал). Пояснив, що на підтвердження факту витоку інформації з особистої пошти начальника відділу кадрової роботи та державної служби обласної прокуратури ОСОБА_9 , додано лише рапорт вказаного працівника.

Вказав, що визнання вилученого мобільного телефону речовим доказом у кримінальному провадженні, матеріалами клопотання не підтверджено, відповідна постанова слідчого, прокурора про визнання його речовим доказом суду не надана.

Апелянт зазначив, що під час вилучення мобільного телефону було повідомлено паролі від нього, і якщо на ньому виявлено сліди злочину, то у клопотанні слідчого про це мало би бути вказано, які саме сліди, що вони доводять, тощо. На думку апелянта, зважаючи на недоведеність прокурором факту вчинення кримінального правопорушення та використання вилученого майна, як доказу в кримінальному провадженні, накладений арешт на це майно може призвести до порушення прав власника на законне володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Щодо наявності у слідчого правових підстав для звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, апелянт звертає увагу, що ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні має статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, оскільки матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що йому повідомлено про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000097.

Посилається на вимоги ст. 64-2 КПК України, згідно якої третьою особою щодо майна, якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що під час розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна, він присутній не був, а копію оскаржуваної ухвали отримав лише 05.04.2021.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 , в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке 05.03.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097, 06.03.2021 звернувся з клопотанням до слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва, про накладення арешту на вилучений під час проведення огляду від 05.03.2021 мобільний телефон «Iphone XS MAX», номер моделі MT6J2LL/A, серійний номер: НОМЕР_1 , разом з чохлом сірого кольору та Sim-карткою з оператором мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», які поміщення до сейф-пакету S1031857, який належить ОСОБА_5 .

У зв`язку із існуванням сукупності підстав вважати, що зазначене вище майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також враховуючи доведеність наявності ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме: можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, доводи третьої особи щодо майна якої вирішується питання по арешт ОСОБА_5 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора ОСОБА_10 , який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 395 КК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З огляду на те, що розгляд клопотання відбувся у відсутність ОСОБА_5 , та враховуючи викладені в заяві про поновлення строк на апеляційне оскарження обставини про те, що копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_5 отримав 05.04.2021 (що підтверджується доданим до апеляційної скарги конвертом, за допомогою якого відстежено поштова відправлення), а апеляційна скарга направлена поштою 09.04.2021, то строк на подачу апеляційної скарги, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 395 КК України, не пропущено.

Що стосується доводів апелянта про незаконність оскаржуваної ухвали, апеляційний суд встановив таке.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Ці вимоги закону достатньо враховані слідчим суддею при прийнятті рішення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, за процесуальним керівництвом Одеської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000097 від 05.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 362 КК України, за фактом несанкціонованого перехоплення або копіювання прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах та зберігається на носіях такої інформації, що призвело до її витоку.

Як зазначено у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 , маючи доступ до електронної системи Одеської обласної прокуратури «Group Wise», як користувач, у період з 03.03.2021 по 04.03.2021 з власного ноутбуку «Леново», №SNРFIE36QY, іdeapad-330-15 ікб, перебуваючи у приміщенні Одеської місцевої прокуратури №2 (м. Одеса, вул. Головківська,1), шляхом підбору логіну та паролю, здійснював неодноразові несанкціоновані входи в електронну систему « ІНФОРМАЦІЯ_1 » особисту корпоративну пошту начальника відділу кадрової роботи та державної служби обласної прокуратури ОСОБА_9 , здійснював копіювання кадрової документації та подальше розповсюдження такої інформації у засобах масової інформації (телеграм канал).

05.03.2021 слідчим здійснено огляд мобільного телефону «Iphone XS MAX», номер моделі MT6J2LL/A, серійний номер: НОМЕР_1 , який добровільно надано ОСОБА_5 відповідно до заяви останнього щодо добровільно видачі вказаного телефону та протоколу добровільної видачі. Попереднім оглядом мобільного телефону «Iphone XS MAX», номер моделі MT6J2LL/A, серійний номер: НОМЕР_1 , який проводився за участі ОСОБА_5 встановлено, що вказаний мобільний телефон може містити інформацію для досудового розслідування вказаного кримінального провадження, оскільки використовується ОСОБА_5 в роботі та в повсякденному житті.
У зв`язку з чим, з метою детального огляду та встановлення відповідної інформації, яка стосується вказаного кримінального провадження та має суттєве значення для проведення повного, всебічного досудового розслідування кримінального правопорушення, та в подальшому призначення відповідних судових експертиз, слідчим прийнято рішення про вилучення мобільного телефону «Iphone XS MAX», номер моделі MT6J2LL/A, серійний номер: НОМЕР_1 , разом з чохлом сірого кольору та Sim-карткою з оператором мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 , які поміщення до сейф-пакету S1031857.

05.03.2021 винесено постанову про визнання вищевказаних речей речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

06.03.2021 слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 , звернувся з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно.

Суд вважає, що слідчий суддя достатньо мотивував рішення про накладення арешту на майно, а доводи апелянта про скасування ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, а саме: мобільного телефону «Iphone XS MAX», номер моделі MT6J2LL/A, серійний номер: НОМЕР_1 , разом з чохлом сірого кольору та Sim-карткою з оператором мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 , не є слушними, з огляду на наступне.

Так, аналізуючи встановлені досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження, наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 362 КК України.

Також наявні підстави вважати, що вилучений у ОСОБА_5 05.03.2021 мобільний телефон має доказове значення у кримінальному провадженні, та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Обставини кримінального провадження свідчать про те, що цей мобільний телефон може у собі містити відомості, які у подальшому будуть використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. У ході проведення досудового розслідування є необхідність вивчення та аналізу інформації, що міститься на цьому мобільному телефоні.

З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права ОСОБА_5 , і саме за таких умов може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням про накладення арешту на майно.

Посилання апелянта на те, що з відповідним клопотанням звернулася неуповноважена особа не є слушними, оскільки зазначене клопотання підписано прокурором відділу Одеської обласної прокуратури, а, отже, є достатні підстави, що саме прокурор відповідно до вимог ст. 64-2 КПК України звернувся із клопотанням про арешт майна.

Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 ч. 3, 409, 422, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання по арешт ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 березня 2021 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_11 -Губарєва