ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3289/17 Номер провадження 11-кп/814/602/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
законного представника ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 09 березня 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду у об`єднаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів починаючи з 11 год. 20 хв. 09 березня 2021 року по 11 год. 20 хв. 07 травня 2021 року.

Цією ж ухвалою продовжено на 60 днів запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з 11 год. 20 хв. 09 березня 2021 року по 11 год. 20 хв. 07 травня 2021 року відносно обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 .

Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, може незаконно впливати на свідків та потерпілих, продовжувати вчиняти інші злочини, так як притягнення до кримінальної відповідальності не стало перепоною для вчинення нового кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений веде антигромадський спосіб життя, у останнього відсутні соціальні зв`язки.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , в якій просить ухвалу районного суду скасувати та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22.00 до 06.00 години за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказує на невиправдано довге перебування обвинуваченого під вартою та необхідність зарахування йому у строк відбутого покарання один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Зазначає, що на свідків і потерпілих ОСОБА_8 впливати не може, оскільки вину він визнав повністю, а його рідними збитки завдані потерпілим були відшкодовані в повному розмірі. При цьому всі потерпілі та свідки були допитані в суді, жоден з потерпілих до ОСОБА_8 претензій не має.
Також зазначає, що ОСОБА_8 перебуває під вартою більш ніж три з половиною роки, що спростовує твердження про те, що обвинувачений веде антигромадський спосіб життя. Також немає жодних даних про те, що ОСОБА_8 має намір вчиняти інший злочин.
Звертає увагу на наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, а саме матері та бабусі, які відшкодовували збитки потерпілим і відвідують судові засідання.
Колегія суддів, заслухавши доповідача, обвинуваченого, його законних представників та захисника в його інтересах, які підтримали апеляційну скаргу з підстав у них наведених, заперечення прокурора проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла наступного висновку.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд повинен з`ясувати всі обставини з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Під час вирішення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував продовження існування ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, доведених прокурором в судовому засіданні, тяжкість інкримінованих ОСОБА_8 кримінального правопорушення, дійшов висновку про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, у тому числі, тяжких злочинів, а саме, у нападах з метою заволодіння чужим майном, поєднаних із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.
Окрім цього, щодо ОСОБА_8 вже застосовувався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, строк дії якого сплинув 21.01.2017 року, після чого запобіжний захід щодо ОСОБА_8 не обирався та обвинувачений, перебуваючи на волі, вчинив декілька епізодів тяжких кримінальних правопорушень.
У подальшому, щодо ОСОБА_8 обиралися запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, змінені за рішеннями Ленінського районного суду м. Полтави від 12.09.2017 та 04.10.2017 на домашній арешт, після чого ОСОБА_8 14.10.2017, на 10-й день перебування під домашнім арештом, знову вчинив розбійний напад.
Тому існує ризик переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання, а також вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням того, що до інших обвинувачених, за попередньою змовою з якими ОСОБА_8 , вчиняв кримінальні правопорушення, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не застосовувався, існує ризик здійснення на них впливу ОСОБА_8 .

Отже, доводи захисника, наведені в апеляційній скарзі, щодо відсутності існування ризиків є безпідставними.
Доводи захисника про наявність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, відшкодування родичами збитків потерпілим, та явка обвинуваченого у судові засідання не є такими обставинами, які б були здатні відвернути існуючі ризики, отже не слугує підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу, домашнього арешту, на якому наполягає захисник, є неможливим, оскільки він передбачає перебування ОСОБА_8 на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та об`єктивне встановлення істини у кримінальному провадженні.
Попри доводи апеляційної скарги захисника, тривале тримання обвинуваченого під вартою є виправданим з огляду на існування суспільного інтересу, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав та інтересів як суспільства у цілому, так і потерпілих, зокрема. Такий суспільний інтерес, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Отже, рішення суду першої інстанції цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки відсутні підстави вважати, що інший (менш суворий) запобіжний захід, може запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 09 березня 2021 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4