УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 квітня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув матеріали кримінального провадження №0000250 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Братського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2020 року, яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`януватка Братського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_5 ,

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок Братського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2020 року відносно нього скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Братського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги обвинуваченого.
Апелянт вважає оскаржуваний вирок незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Апелянт свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не визнає та заперечує, що умисно наносив легкі тілесні ушкодження в область голови ОСОБА_7 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я у вигляді струсу головного мозку.

Зазначає, що відповідно до вимог ст. 314, 318 КПК України, встановлено загальний порядок проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду в суді першої інстанції, згідно з якими, потерпілий має право брати участь на зазначених стадіях судового процесу, при цьому суд зобов`язаний повідомляти потерпілого про призначення підготовчого судового засідання та викликати його у судове засідання для проведення судового розгляду, але суд першої інстанції зазначених вимог не дотримався.

На думку апелянта, судом першої інстанції порушено вимог статей 364, 365 КПК України, оскільки після проведення судових дебатів та надання останнього слова обвинуваченому суд видалився до нарадчої кімнати, а повернувшись з нарадчої кімнати проголосив не вирок, а 14 липня 2020 постановив ухвалу, якою відновив судове слідство для подальшого з`ясування обставин кримінального провадження.

Вважає, що відновивши судове слідство після повернення з нарадчої кімнати, суд допустив порушення вимог статей 26, 366, 367 КПК України, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Вказує, що згідно обвинувального акта від 14 грудня 2019 року ОСОБА_5 органами досудового розслідування обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. В порядку ст. 338 КПК України прокурор обвинувальним актом від 03 листопада 2020 року змінив пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 , перекваліфікувавши його дії з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України, порушивши питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за більш тяжке кримінальне правопорушення, збільшивши обсяг пред`явленого обвинувачення.

Зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять жодних даних на підтвердження того, що потерпілій стороні надавалась копія зміненого обвинувального акта від 03 листопада 2020 року, а також роз`яснено право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, що свідчить про порушення вимог ч. 2 ст. 338 КПК України.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
17 грудня 2019 року до суду надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В подальшому обвинувачення було змінено прокурором на ч. 2 ст. 125 КК України.

Судом встановлено, що 07 серпня 2019 року, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи біля території домоволодіння, АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 на ґрунті особистих неприязних відносин вчинив сварку з останньою, в ході якої в ОСОБА_5 виник умисел на завдання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. В ході сварки взявши зі свого автомобіля раніше заготовлену гумову палицю та умисно, при цьому розуміючи та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його наслідки, завдав два удари вищевказаною палицею в область правого плеча та голови ОСОБА_7 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку.

Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваного вироку, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час судового розгляду прокурором в порядку ст.ст.338, 341 КПК України змінено обвинувачення в суді та 02 грудня 2020 року подано змінений обвинувальний акт, відповідно до якого змінено кваліфікацію дій обвинуваченого з ч. 1 ст.125 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 338 КПК України, дійшовши до переконання, що обвинувачення потрібно змінити, прокурор після виконання вимог ст. 341 цього Кодексу складає обвинувальний акт, в якому формулює змінене обвинувачення та викладає обґрунтування прийнятого рішення. Копії обвинувального акта надаються обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам.

Однак ці вимоги кримінального процесуального закону залишились не виконані.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в порушення положень ч. 2 ст. 338 КПК України потерпілій ОСОБА_7 не було вручено змінений обвинувальний акт.

Відповідно до положень п. п. 13, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відносяться забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 22 КПК України розкрито суть змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, зокрема, обов`язок суду, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та досліджених апеляційним судом журналів судових засідань від 13 липня 2020 року, суд, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, 13 липня 2020 року о 14 год. 59 хв. вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

14 липня 2020 року о 09 год. 40 хв., вийшовши з нарадчої кімнати суд не проголосив вирок, а ухвалив відновити з`ясування обставин кримінального провадження.

Згідно матеріалів кримінального провадження вирок у цьому кримінальному провадженні ухвалений лише 10 грудня 2020 року.

Згідно ч. 5 ст. 364 КПК України, якщо під час судових дебатів виникне потреба подати нові докази, суд відновлює з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, після закінчення якого, знову відкриває судові дебати з приводу додатково досліджених обставин.

Крім того, відповідно до вимог ст. 366 КПК України, після останнього слова обвинуваченого, суд негайно виходить до нарадчої кімнати для ухвалення вироку, про що головуючий оголошує присутнім у залі судового засідання.

Таким чином, згідно чинного законодавства суд може відновити з`ясування обставин та перевірки їх доказами лише на стадії судових дебатів, відновлення з`ясування певних обставин після виходу до нарадчої кімнати для постановлення вироку чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено.

За наведеного судом першої інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлені порушення, передбачені п. п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 КПК України.

Однак, положеннями КПК України не врегульовані питання кримінального провадження, які полягають у вищенаведених порушеннях судом норм кримінального процесуального Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Значення загальних засад полягає в тому, що вони мають вищий ступінь нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та для подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

Враховуючи наведені положення ч. 6 ст. 9 КПК України та порушення судом першої інстанції загальних засад кримінального провадження законності, забезпечення права на захист (п. 2, 13, ч. 1 ст. 7 КПК України), ухвалений вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412, ст. 415 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, а вирок скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, у зв`язку з процесуальною неможливістю усунути судом апеляційної інстанції порушення, допущені судом першої інстанції.

У зв`язку із скасуванням вироку з процесуальних підстав, суд апеляційної інстанції не вирішує питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність покарання.
При новому судовому розгляді цього кримінального провадження суду першої інстанції слід врахувати вищенаведене, усунути вказані в ухвалі порушення, перевірити доводи викладені в апеляційній скарзі та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення у відповідності до вимог кримінального процесуального та кримінального законів.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 409, 412, 415, 424, 426, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.
Вирок Братського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_5 скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: