ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1385/21 Справа № 205/7373/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002163 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05 червня 2021 року включно,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на застосування електронних засобів контролю.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що обвинувачений ОСОБА_8 протягом 2 років 8 місяців перебуває під вартою, при цьому тримання обвинуваченого під вартою обгрунтовано лише тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення.
Зазначає, що позиції потерпілих щодо зміни запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та про відсутність претензій будь-якого характеру до обвинувачених судом не взяті до уваги.
Стверджує, що обставини, викладені у клопотанні прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відповідають обставинам кримінального провадження, при цьому судом такі обставини взагалі не досліджені, а їх обґрунтованість не перевірена.
Звертає увагу на те, що вказане клопотання прокурора було йому вручено після його розгляду судом.
Зазначає, що посилання суду на те, що у провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває на розгляді обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 за ч.4 ст. 407 КК України є безпідставним, оскільки суперечить вимогам ст.17 КПК України.
Вказує на те, що за весь час тримання під вартою ОСОБА_8 не допитують свідків з метою перевірки правдивості показань та з`ясування розбіжностей у показаннях.
Посилається на те, що ухвалою слідчого судді від 29.10.2020 року було частково задоволено його клопотання про надання ОСОБА_8 медичної допомоги і лікування, та зобов`язано відповідальних посадових осіб Дніпровської міської медичної частини №4 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях забезпечити ОСОБА_8 невідкладне проведення медичного обстеження відповідно до вимог чинного законодавства, однак станом на 09.04.2021 року вказана ухвала не виконана, а медична допомога не надана.
Стверджує, що жоден ризик у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, передбачений ст. 177 КПК України, прокурором не доведений.
Також, жодних нових доказів, які б підтверджували вину обвинуваченого за цей час не встановлено, а можливості їх отримати вичерпані. Більш того, на судовому слідстві було допитано всіх свідків і потерпілих, а обставини справи фактично не відповідають обставинам, встановленим на досудовому слідстві.
Зазначає, що ОСОБА_8 раніше не судимий, позитивно характеризується, приймав участь в АТО та має тяжкий стан здоров`я.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2021 року ОСОБА_8 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05 червня 2021 року включно.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, а тому, з огляду на покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі встановлення його вини, є підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, які судом не допитані, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також судом враховано вік, соціальні зв`язки, характеристику та стан здоров`я обвинуваченого.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження № 0002163 щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Відповідно до матеріалів провадження ухвалою слідчого судді від 18 серпня 2018 року обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.
В судовому засіданні, яке розглядалось 09 квітня 2021 року, у зв`язку із неможливістю завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку тримання обвинувачених під вартою, відповідно до вимог ст. 331 КПК України, судом було поставлено на обговорення питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 під вартою, зміни або скасування запобіжного заходу.
В даному випадку для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.ст. 199, 331 КПК України, суд повинен був з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено те, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, а також те, що перебуваючи на волі, обвинувачений може сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, потерпілі в судовому засіданні не допитані, під час апеляційного перегляду встановлено, що свідки допитані.
При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано враховано тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , яке є особливо тяжким злочином. Твердження захисника про те, що продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивовано судом лише тяжкістю кримінальних правопорушень, не може бути взято до уваги, оскільки згідно із рішенням Європейського Суду з прав людини Осипенко проти України, тяжкість обвинувачення та необхідність забезпечення виконання процесуальних рішень могло виправдовувати взяття заявника під варту. Крім того, ризики обґрунтовані наявністю на розгляді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акту щодо ОСОБА_8 за ч.4 ст. 407 КК України, що підтвердив обвинувачений під час апеляційного перегляду, а тому тяжкість кримінального правопорушення не є єдиною підставою продовження строку тримання під вартою.
Таким чином, висновки суду щодо наявності ризиків, і запобігання їх настанню можливо виключно шляхом продовження тримання ОСОБА_8 під вартою, підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами та зроблені з належним дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, а доводи апеляційної скарги захисника про незаконність та необгрунтованість ухвали суду колегія суддів вважає безпідставними.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Посилання захисника, що позиції потерпілих щодо зміни запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та про відсутність претензій будь-якого характеру до обвинувачених не є підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки розгляд кримінального провадження ще триває, а також продовжують існувати встановлені судом ризики.
Доводи апеляційної скарги захисника щодо стану здоров`я обвинуваченого та не надання потрібної медичної допомоги, є необґрунтованими, так як матеріалами справи не підтверджено, що стан здоров`я ОСОБА_8 є таким, що виключає можливість тримання його під вартою, також відсутні відомості щодо відмови у наданні йому необхідної спеціалізованої допомоги, чи залишення без уваги таких заяв зі сторони захисту. Крім того, під час апеляційного перегляду обвинувачений не зазначив, в чому полягає погіршення стану його здоров`я та які йому були встановлені діагнози.
Твердження обвинуваченого про те, що на досудовому слідстві було допитано всіх свідків та потерпілих, а обставини справи фактично не відповідають обставинам, встановленим на досудовому слідстві, є безпідставним, оскільки, відповідно до ч.2 ст.349 КПК України, обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені, суд досліджує докази безпосередньо.
Доводи захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_8 протягом 2 років 8 місяців перебуває під вартою не є підставою для заміни запобіжного заходу, оскільки колегія суддів враховує обставини пред`явленого обвинувачення, кількість обвинувачених, позицію сторони захисту щодо повторного дослідження доказів після зміни складу колегії суддів, враховуючи те, що у провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває на розгляді обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 за ч.4 ст. 407 КК України, а також обсяг доказів, що підлягають дослідженню.
Доводи захисника про те, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було вручено після його розгляду судом є необґрунтованими, так як відповідно до журналу судового засідання ( а.с. 33 ) судове засідання було розпочате 09 квітня 2021 року о 14 год. 31 хв. тоді як клопотання було отримане 09 квітня 2021 року о 14 год. 25 хв., крім того, порушення прав обвинуваченого не вбачається, так як суд у відповідності до ст. 331 КПК України не позбавлений можливості незалежно від наявності клопотань розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Твердження в апеляційній скарзі, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується колегія суддів вважає таким, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2021 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4