Справа № 681/1238/20
У Х В А Л А

25.02.2021 року м.Полонне
Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 , її захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полонному кримінальне провадження № 0000128 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,українця, громадянина України, уродженця міста Полонне Хмельницької області, непрацюючого, з вищою освітою, розлученого, проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за ст. 135 ч. 1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що відразу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди 26 березня 2020 року, близько 19 години 40 хвилин, на автодорозі Т 2309 «Шепетівка-Чуднів-Бердичів» за 810 метрів до м. Полонне, усвідомлюючи що внаслідок вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, перебуває у небезпечному для життя стані та позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, і сам же поставив його в такий стан, маючи при цьому реальну можливість надати потерпілому допомогу, знехтував моральними і правовими нормами, що зобов`язують надати допомогу людині, у порушення вимог п.п. а,г,д п. 2.10. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (в редакції від 10.10.2001) та абз. 5 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», маючи реальну можливість вжити заходів для надання медичної допомоги потерпілому ОСОБА_8 , не вжив заходів для надання йому першої медичної допомоги, не викликав карету швидкої медичної допомоги, зник з місця дорожньо-транспортної пригоди, і таким чином умисно покинув ОСОБА_8 у небезпеці.
Як наслідок потерпілий ОСОБА_8 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, до виникнення якої призвели дії водія ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя у момент заподіяння, внаслідок яких був позбавлений можливості вжити заходи до самозбереження, від яких перебував у безпорадному стані, що в послідуючому призвели до настання його смерті.
Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги п. 2.10. (а,г,д) Правил дорожнього руху України та абз. 5 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», зміст яких полягає в наступному:
Згідно Правил дорожнього руху України:
2. Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів
п.2.10. - У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:
а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;
г)вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;
д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;
Згідно Закону України «Про дорожній рух»:
абз. 5 ч. 5 ст. 14 - Учасники дорожнього руху зобов`язані надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.
Враховуючи викладене, ОСОБА_6 , поставивши потерпілого ОСОБА_8 в небезпечний для життя стан внаслідок отримання ним тяжких тілесних ушкоджень під час вказаної дорожньо-транспортної пригоди, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, а саме те, що він залишає потерпілого ОСОБА_8 без допомоги, який перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан, залишив потерпілого без допомоги, хоча відповідно до п.п. а,г,д п.2.10. Правил дорожнього руху України та абз. 5 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», зобов`язаний був і мав змогу надати йому допомогу.
Потерпіла ОСОБА_4 подала заяву, в якій вказала, що відмовляється підтримувати приватне обвинувачення відносно ОСОБА_6 та просила закрити дане кримінальне провадження.
Решта учасників судового розгляду проти закриття кримінального провадження не заперечують.
У відповідності до п. 1 ч.1 ст. 477 КПК України вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 злочин включений до переліку кримінальних правопорушень, щодо яких кримінальне провадження проводиться у формі приватного обвинувачення.
Зі змісту ч. 4 ст. 26 КПК України вбачається, що відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Оскільки потерпіла ОСОБА_4 відмовилася від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, тому кримінальне провадження слід закрити.
Керуючись ст. ст. 26, 284, 314, 370, 372, 477 КПК України,

у х в а л и в:

Закрити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, в зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Полонський районний суд.

Головуюча: ОСОБА_1