У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 161 101 900 003 96 від 14 червня 2016 року ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 12 травня 2021 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодноразово судимого, останній раз 15.08.2011 Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі постанови Ірпінського міського суду Київської області від 08.04.2013 замінено невідбуту частині покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі, звільнений 21.05.2014 року на підставі постанови Ірпінського міського суду Київської області від 13.05.2014 умовно-достроково на 8 місяців 1 день з застосуванням положень ст. 81 КК України,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 12.05.2021, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, повернуто прокурору.
Своє рішення суд мотивував тим, що суд не може провести підготовче судове засідання у відсутності обвинуваченого, так як його участь в судовому засіданні, згідно положень ч. 2 ст. 314 КПК України, є обов`язковою, а обвинувачений ОСОБА_6 на момент підписання обвинувального акта та направлення його до суду за адресою, яка зазначена в обвинувальному акті, - не проживав, а тому обвинувальний акт в частині зазначення відомостей про обвинуваченого не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Більше того, як вбачається з обвинувального акта, обвинувачений ОСОБА_6 схильний до вчинення кримінальних правопорушень, а тому процесуально б було доцільно перед направленням до суду обвинувального акта обрати у відношенні обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, проте, - стороною обвинувачення в даному кримінальному провадженні, незважаючи на наявність в діях ОСОБА_6 ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України, - запобіжний захід у відношенні обвинуваченого взагалі не було обрано, отже, на переконання суду першої інстанції, в разі направлення повторно даного обвинувального акта до суду, стороні обвинувачення слід вирішити питання щодо обрання у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу, при умові ж встановлення його місцезнаходження (місця перебування), а в разі невстановлення місцеперебування ОСОБА_6 , - зупинити провадження у справі до його розшуку.
Не погоджуючись з постановленою судом першої інстанції ухвалою, вважаючи її незаконною та винесеною з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 12.05.2021 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 містить відомості про обвинуваченого у кримінальному провадженні.
Крім того, в анкетних даних обвинуваченого зазначено місце фактичного проживання та адреса реєстрації його постійного місця проживання, яка мала місце під час скерування вказаного обвинувального акта до суду, що свідчить про те, що суд при винесенні ухвали в більшій мірі керувався відсутністю обвинуваченого під час підготовчого провадження, а не невідповідністю обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.
Прокурор зазначає і про те, що достовірних даних, які б доводили, що в обвинувальному акті невірно зазначено місце проживання обвинуваченого на час проведення досудового розслідування або складання акта, судом першої інстанції не встановлено, а рапорти працівників поліції, що надійшли на адресу суду на виконання судових рішень про привід обвинуваченого у судове засідання, доводить лише відсутність останнього за вказаним в обвинувальному акті місцем проживання на час виконання приводів, а отже висновок суду про невідповідність обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу України - є безпідставним.
Прокурор звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 335, ч. 1 ст. 315, ст. 291 КПК України, суд не вправі повертати обвинувальний акт прокурору у зв?язку з тим, що обвинувачений після направлення обвинувального акта до суду зник і місце його перебування не відоме.
Крім того, прокурор вказує, що на розгляді у Кагарлицькому районному суді Київської області перебувають обвинувальні акти за обвинуваченням ОСОБА_8 , у яких зазначено аналогічне місце проживання обвинуваченого, та які 28.05.2020 призначено до судового розгляду (обвинувальний акт від 11.03.2020 у кримінальному провадженні № 120 181 101 900 005 55 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області № 368/280/20 від 28.05.2020 призначено до судового розгляду; обвинувальний акт від 17.03.2020 у кримінальному провадженні № 120 201 101 900 000 13 за ч. 3 ст. 185 КК України - ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області № 368/307/20 від 28.05.2020 призначено до судового розгляду), у ході вищевказаних судових засідань на виконання вимог ст. 342-345 КПК України судом встановлено особу обвинуваченого, в тому числі і місце його проживання.
Потерпілий ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_10 та через захисника - обвинувачений ОСОБА_6 про його про дату, час та місце розгляду провадження повідомлені у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, неявка яких в судове засідання суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду провадження.
Заслухавши доповідь головуючої судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України в межах апеляційної скарги.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Як указують приписи ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити обов`язкові відомості, перелік яких є вичерпним.
Зокрема, обвинувальний акт має містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості, зокрема, обвинуваченого (прізвище, ім?я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); також анкетні відомості потерпілого прізвище, ім?я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом?якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження та інші.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, суд першої інстанції послався фактично тільки на те, що відомості в обвинувальному акті про обвинуваченого не відповідають вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому суд не може провести підготовче судове засідання у відсутності обвинуваченого, так як його участь в судовому засіданні, згідно положень ч. 2 ст. 314 КПК України, є обов`язковою, а обвинувачений ОСОБА_6 на момент підписання обвинувального акта та направлення його до суду за адресою, яка зазначена в обвинувальному акті, - не проживав.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 містить відомості про обвинуваченого у кримінальному провадженні, зокрема у анкетних даних обвинуваченого зазначено місце його реєстрації, що і є місцем його постійного проживання, що мало місце під час скерування вказаного обвинувального акта до суду.
Вказане свідчить про те, що суд при винесенні ухвали в більшій мірі керувався відсутністю обвинуваченого під час підготовчого провадження, а не невідповідністю обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.
Водночас, достовірних даних, які б доводили, що в обвинувальному акті невірно зазначено місце проживання обвинуваченого на час проведення досудового розслідування або складання акта, судом першої інстанції не встановлено.
А тому, суд першої інстанції, приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору для усунення його недоліків саме з підстав, що у обвинувальному акті відомості про обвинуваченого не відповідають вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України і тому суд не може провести підготовче судове засідання у відсутності обвинуваченого, участь якого, згідно положень ч. 2 ст. 314 КПК України, є обов`язковою, - дійшов висновку, що не є переконливим, виходячи з того, що обвинувальні акти стосовно того ж обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальних провадженнях № 120 181 101 900 005 55 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України (справа № 368/280/20) та № 120 201 101 900 000 13 за ч. 3 ст. 185 КК України (справа № 368/307/20) ухвалами того ж Кагарлицького районного суду Київської області від 28.05.2020 призначені до судового розгляду.
При цьому, судові засідання проведені за участі обвинуваченого ОСОБА_6 , де на виконання вимог ст. 342-345 КПК України судом встановлено його особу, у тому числі і місце його проживання, яке є таким же як і у досліджуваному кримінальному провадженні.
Згідно даних Єдиного реєстру судових рішень, ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 15.01.2021 кримінальні провадження № 120 181 101 900 005 55 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України (справа № 368/280/20) та № 120 201 101 900 000 13 за ч. 3 ст. 185 КК України (справа № 368/307/20) по обвинуваченню ОСОБА_6 , за результатами проведення судового засідання за участі обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_10 - об?єднані в одне провадження.
Як слідує з вироку Ірпінського міського суду Київської області від 05.06.2020 стосовно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні (справа № 367/2365/20) він перебував під вартою з 22.02.2020 по 05.06.2020, а згідно вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 19.01.2021 - він перебував під вартою з 15.08.2020 по 19.01.2021, а тому є незрозумілим, що заважало тому же Кагарлицькому районному суду Київської області під головуванням судді ОСОБА_11 проводити передбачені законом процесуальні дії в указаний період при надходженні 13.03.2020 до суду обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 у досліджуваному кримінальному провадженні № 120 161 101 900 003 96 від 14.06.2016 за ч. 2 ст. 345 КК України.
І зовсім є таким, що не ґрунтується на вимогах закону, вказівка суду першої інстанції при поверненні обвинувального акта прокурору щодо необхідності обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу.
Отже, оскільки, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 161 101 900 003 96 від 14.06.2016 стосовно ОСОБА_6 містить відомості про обвинуваченого у кримінальному провадженні, зокрема у анкетних даних обвинуваченого зазначено місце його реєстрації, яке є і місцем проживання на час скерування даного обвинувального акта до суду, за відсутності інших підстав для повернення обвинувального акта прокурору, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 12.05.2021 про повернення обвинувального акта прокурору з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
При цьому, колегія суддів знаходить необхідним звернути увагу на зміст ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 12.05.2021, яка не відповідає вимогам ст. 372 КПК України, оскільки при вирішенні питання про повернення обвинувального акта прокурору з підстав не встановлення місця проживання//перебування обвинуваченого ОСОБА_6 ухвала перенавантажена викладом обставин, які не стосуються суті питання, що вирішується ухвалою, встановлених при цьому судом обставин та мотивів, з яких виходив суд при постановленні ухвали.
За викладеним, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, який брав участь у судовому провадженні ОСОБА_5 , - задовольнити.
Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 12 травня 2021 року, якою обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, повернуто прокурору - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3