ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/1870/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/919/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
- секретаря ОСОБА_5 ,
- представника власника майна ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 27.04.2021,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Харківського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню №0000077 від 11.04.2021.

Накладено арешт на тимчасове вилучене майно, що було вилучене в ході обшуку від 17.04.2021.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 21.04.2021 слідчий СВ відділу поліції №3 Харківського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотаннями в межах матеріалів кримінального провадження №0000077 від 11.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні слідчого СВ відділу поліції №3 Харківського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 перебуває кримінальне провадження за №0000077 від 11.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України про арешт майна.

Задовольняючи клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя послався на те, що вказане майно може містити на собі сліди кримінального правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 27.04.2021.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам КПК України як і клопотання слідчого про арешт майна.

Прокурор, повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляції захисника до суду апеляційної інстанції в друге не прибув.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки регламентовані ч. 2 ст. 422 КПК України судова колегія вважає можливим розглянути апеляцію по суті, без участі прокурора, належним чином повідомленого про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог ч. 4 ст. 405 КПК України дані обставини не є перепоною для апеляційного розгляду на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що проводиться досудове слідство по кримінальному провадженні №0000077 від 11.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а. с. 2 - 4).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З клопотання слідчого про арешт майна, не вбачається, що арештоване майно є предметом злочину, і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України і має доказове значення у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Задовольнивши клопотання слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий довів достатність підстав вважати, що вилучене майно є речовим доказом, має значення для забезпечення кримінального провадження.

Судова колегія не погоджується з даним висновком.

Відповідно до вимог ст. ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Згідно зі ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України). Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Як вбачається з клопотання, 10.04.2021 до ВП №3 Харківського РУП №3 надійшла заява від ОСОБА_9 про те, що мешканець с. Слатине Дергачівського району Харківської області за місцем свого мешкання зберігає вогнепальну зброю.

11.04.2021 внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Відповідно до протоколу обшуку від 17.04.2021 за місцем мешкання ОСОБА_7 було проведено обшук та були тимчасово вилучене майно.

Слідчий суддя наклав арешт на майно без врахування вимог п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України.

Як вбачається з висновку експертного дослідження від 11.05.2018 № 1.2-052/18, надані на дослідження предмети не відносяться до вогнепальної зброї. Кожен з них є вихолощеною стрілецькою зброєю. Дані пристрої призначені для використання на кінозйомках, при проведенні театралізованих, костюмованих та інших культурних заходів стрільби.

Крім того, матеріали справи не містять даних, що вказане майно було визнано речовим доказом.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Згідно зі ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України та ч. 1 ст. 412 КПК України.

Оскільки прокурор був відсутній під час апеляційного розгляду, предметом розгляду судової колегії були лише наявні матеріли кримінального провадження, які повністю підтверджували доводи апелянта.

За наслідками апеляційного розгляду судова колегія має повноваження скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу по справі відповідно до вимог ч.3 ст.407 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 31.07.2020 та постановити нову, якою відмовити в задоволені клопотання про арешт майна.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 27.04.2021 щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000077 скасувати.

Постановити нову, якою відмовити слідчому СВ відділу поліції №3 Харківського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 в задоволенні клопотання про арешт майна.

Майно зазначене в ухвалі слідчого судді повернути законним володільцям.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді