Справа №212/1288/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження № 0000092 від 05.02.2021 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29.12.2020 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст. 309, ст.75 КК України до 1 року обмеження волі з випробувальним строком на 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України .
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 ,
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 05 лютого 2021 року приблизно о 12.20 годині, проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_6 , у якого в руці був планшетний комп`ютер моделі «Nomi» CORSA4. В цей момент у обвинуваченого ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння вказаним планшетним комп`ютером шляхом зловживання довірою. Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном і звернення його на свою користь, діючи із корисливого умислу, під вигаданим приводом здійснити телефонний дзвінок, попросив у потерпілого ОСОБА_6 , передати належний останньому планшетний комп`ютер, на що ОСОБА_6 , будучи введений в оману про справжні наміри та впевненим в правомірності дій останнього, нічого не здогадуючись про його дійсні наміри, добровільно передав обвинуваченому ОСОБА_3 свій планшетний комп`ютер моделі «Nomi» CORSA4. Реалізуючи в подальшому свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою, обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши від ОСОБА_6 вищевказаний планшетний комп`ютер, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2087 від 08.02.2021 року становить 1100 грн., заздалегідь маючи умисел його не повертати, утримуючи в руках, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на свою користь, завдавши потерпілому майнової шкоди на вказану суму. Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою провину визнав в повному обсязі, у скоєному щиросердно розкаявся, суду пояснив, що дійсно 05 лютого 2021 року на вулиці вдень він зустрів незнайомого потерпілого, побачив у нього в руках планшет, попросив подзвонити, потерпілий погодився і передав йому планшет, а він в свою чергу з ним втік. Планшет продав, гроші потратив на власні потреби. Просить суворо його не карати, усвідомив скоєний ним проступок.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора та захисника, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України доведена в повному обсязі, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим відносяться до категорії проступків, обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інвалідом не являється, не одружений, на утриманні дітей не має, не працює, раніше судимий.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, позицію сторони обвинувачення та захисту, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 будучи раніше засудженим за вчинення умисного злочину на шлях виправлення не став і знову, в період іспитового строку, вчинив кримінальний проступок, суд дійшов висновку що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим необхідно призначити йому покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.190 КК України, проте на мінімальний строк, з урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого та пом`якшуючих обставин.
Крім того, покарання слід призначати із застосуванням ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29.12.2020 року у вигляді одного року обмеження волі. Підстав для застосування ст. 75 КК України для призначення покарання обвинуваченому з випробувальним терміном та призначенням покарання з застосуванням ст. 69 КК України, судом не встановлено. Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідно до ст. 50 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлений, процесуальні витрати відсутні.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному проваджені не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.370, 371, 374, 395 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29.12.2020 року у вигляді одного року обмеження волі і остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у вигляді одного року 2 місяців обмеження волі.
Речові докази: планшетний комп`ютер «Nomi» CORSA4 - залишити у потерпілого ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1