Справа №766/599/20
н/п 1-кс/766/3158/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , затриманого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора з міжнародно-правового співробітництва обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку виконання обов`язків, покладених на громадянина Турецької Республіки ОСОБА_4 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у порядку ст.585 КПК України,

встановила:

Прокурор звернулась до слідчого судді з клопотанням про продовження застосування до громадянина Турецької Республіки ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених на нього ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду від 03.02.2021 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 місяці, а саме:

- прибувати за першою вимогою до суду, слідчого судді або прокурора;

- не відлучатися з м. Херсона без дозволу слідчого, прокурора або суду; - прибувати до прокурора з міжнародно-правового співробітництва Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 із періодичністю щопонеділка з 09.00 год. до 18.00 год.; прибуття підтверджувати особистим підписом.

Обґрунтування клопотання:

12.01.2020 о 18.00 старшим слідчим СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області в Корабельному ВП ХВП ГУНП в Херсонській області (фактичне затримання: Аеропорт-Херсон 12.01.2020 в 17:05) на підставі запиту Прокуратури Суду державної безпеки Йорданії № 1016/2018 від 17.09.2019, у присутності захисника ОСОБА_6 складено протокол затримання особи, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та громадянина Турецької Республіки, який знаходиться в міжнародному розшуку (червона картка А-9579/9-2019 від 09.08.2019).

При затриманні ОСОБА_8 надав паспорт громадянина Турецької Республіки (ідентифікаційна карта) НОМЕР_1

Офісом Генерального прокурора (Генеральною прокуратурою України) розглядається запит компетентного органу Йорданського Хашимітського Королівства про видачу громадянина Турецької Республіки ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотиків та відмиванням грошових коштів.

Про затримання громадянина іноземної держави прокуратурою області повідомлено Офіс Генерального прокурора та Міністерство закордонних справ України.

Встановлено, що ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 16.09.2019 стосовно ОСОБА_4 застосовано тимчасовий арешт до 40 діб до надходження запиту про його видачу.

У зв`язку із закінченням строку дії цієї ухвали та ненадходженням до Генеральної прокуратури України запиту компетентного органу Йорданського Хашимітського Королівства про видачу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 його звільнено з ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Згідно повідомлення Офісу Генерального прокурора від 13.01.2020, до Генеральної прокуратури України 29.10.2019 дипломатичними каналами надійшов запит компетентного органу Йорданського Хашимітського Королівства про видачу ОСОБА_4 .

Водночас Офісом Генерального прокурора направлено прокуратурі Херсонської області засвідчені копії запиту йорданської сторони з додатками та доручено звернутися до суду з клопотанням про застосуванням стосовно затриманої особи екстрадиційного арешту.

Правовідносини між Україною та Йорданським Хашимітським Королівством з питань видачі громадян врегульовані Конвенцією Організації Об`єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності 2000 (2009) року (Закон України від 04.02.2004 № 1433-IV «Про ратифікацію Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності та протоколів, що її доповнюють (Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї і Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю).

Запит про видачу ОСОБА_4 направлений у порядку пункту 1 (а) або (b) статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності 2000 (2009) року.

За відомостями йорданської сторони, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів за наступних обставин.

Так, з 2009 року ОСОБА_8 займався незаконною діяльністю з міжнародними бандами за межами Йорданії разом з іншими особами на території Йорданського Хашимітського Королівства з метою незаконного отримання коштів. Їх злочинним проектом було створення фабрики з виробництва наркотичних пігулок каптагону, наркотичних олій і хімічних прекурсорів в Йорданії, а потім їх продаж як у самій Йорданії, так поза її межами, за допомогою експорту контрабандою їх за кордон (Ліван/Ірак/Туреччина/Єгипет/Саудівська Аравія), і відкриття компаній та установ і володіння нерухомістю для приховування грошей від незаконного обігу наркотиків (відмивання грошових коштів). Вага деяких речовин та сировини склала близько 50 тон та нараховувала 600 000 капсул каптагону. Це тривало до 2018 року, і вони збагатились незаконно в результаті цих злочинних дій. Під час розслідування вилучено 400 000 000 пігулок каптагону, затримано 17 осіб, 13 з яких арештовано.

Інкриміновані йорданською стороною громадянину Турецької Республіки Кабасакалу Семіру злочини відповідають злочинам, передбаченим ч.3 ст.209, ч.3 ст.305, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України, в розумінні ч.1 ст.573 КПК України є екстрадиційними, оскільки передбачають як за йорданським, так і за українським законодавством покарання у вигляді позбавлення волі на термін більше одного року.

В той же час, за українським законодавством покарання у вигляді смертної кари не передбачено.

Екстрадиційні перевірки обставин щодо можливості видачі громадянина Турецької Республіки ОСОБА_4 до Йорданії проводились прокуратурами Одеської та Херсонської областей за дорученням Генеральної прокуратури України у порядку ст.587 КПК України.

За результатами перевірок підстав для відмови у видачі компетентним органам Йорданського Хашимітського Королівства громадянина Турецької Республіки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів не встановлено.

Так, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Турецької Республіки. 20.01.2020 до прокуратури Херсонської області з прокуратури Одеської області надійшли оригінали двох паспортів на ім`я громадянина Туреччини ОСОБА_4 НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , які вилучені під час його затримання правоохоронними органами Одеської області.

ОСОБА_8 утримувався у Херсонському слідчому ізоляторі з 15.01.2020. При надходженні до установи був оглянутий медичним працівником, в ході чого тілесних ушкоджень, патологій та захворювань, які можуть унеможливити його видачу, не виявлено, за станом здоровЧя епідеміологічної загрози для населення не становить, етапуватись може.

Відповідно до повідомлень Управлінь Державної міграційної служби України в Херсонській та Одеській областях, ОСОБА_8 з питань набуття громадянства України, визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, до компетентних органів України не звертався, на реєстраційному обліку не значиться. Під час проведення екстрадиційної перевірки ОСОБА_9 не вживалось дій щодо легалізації свого перебування в Україні, що підтверджується відповідною інформацією міграційної служби.

В той же час адвокатом ОСОБА_4 в ході судового засідання 11.03.2020 в Херсонському міському суді надано копію заяви останнього про надання йому статусу біженця в Україні, адресованої до ГУ ДМС України в Одеській області.

У звЧязку з цим прокуратурою області від ГУ ДМС України в Одеській області запитано інформацію про результати розгляду заяви громадянина Туреччини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту.

27.03.2020 до прокуратури області надійшов лист ГУДМС України в Одеській області № 5100.5.1-3362/51.3-20 від 17.03.2020, згідно до якого 05.02.2020 на адресу вказаної установи від адвоката ОСОБА_5 надійшла заява-анкета від імені ОСОБА_4 , за результатами якої територіальний орган ДМС дійшов висновку про неможливість опрацювання такого звернення у відповідності до Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту». Відповідь обгрунтовувалась критеріями, що передбачені Конвенцією «Про біженців» від 1951 року та Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Відомості щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності на території України на цей час відсутні (довідка УІАП ГУНП в Херсонській області 25-16012020/65210 від 16.01.2020).

Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Турецької Республіки ОСОБА_8 в захисті незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України у складі Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань участі не приймав.

Відповідно до листа Управління Служби безпеки України в Херсонській області, інформації про участь ОСОБА_4 в захисті незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України у складі Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також щодо його переслідування на території іноземних країн за політичними чи релігійними поглядами та за участь у відповідних групах не отримано.

Видача ОСОБА_4 не спричинила б порушення громадського порядку в Україні.

Компетентні органи України не проголошували остаточне рішення стосовно ОСОБА_4 у зв`язку з правопорушеннями, за які вимагається його видача, та не ухвалювали рішення не порушувати чи припиняти переслідування у зв язку із цими самими правопорушеннями.

Інкриміновані ОСОБА_10 злочини не належать до військових злочинів і не носять політичного характеру.

Передбачені ст. 49 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вищезгадані злочини не закінчилися.

Згідно із запитом та національним паспортом розшукуваний є громадянином Турецької Республіки.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду ОСОБА_1 від 14.01.2020 застосовано стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , екстрадиційний арешт до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та фактичної передачі компетентним органам Йорданського Хашимітського Королівства.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду ОСОБА_1 від 07.07.2020 відхилено клопотання в.о. керівника Херсонської місцевої прокуратури про перевірку наявності підстав для подальшого тримання громадянина Турецької Республіки ОСОБА_4 під вартою та застосовано останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 07.09.2020 включно з покладенням певних обов`язків

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду від 17.08.2020 залишено без задоволення апеляційну скаргу прокуратури області на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду ОСОБА_1 від 07.07.2020, якою відхилено клопотання в.о. керівника Херсонської місцевої прокуратури про перевірку наявності підстав для подальшого тримання громадянина Турецької Республіки ОСОБА_4 під вартою та застосовано останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 07.09.2020 включно з покладенням певних обов`язків, а оскаржувану ухвалу від 07.07.2020 без змін.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду ОСОБА_1 від 28.12.2020 частково задоволено клопотання керівника Херсонської місцевої прокуратури та продовжено застосування до громадянина Турецької Республіки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 11.01.2021 включно з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду ОСОБА_1 від 11.01.2021 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду від 03.02.2021 частково задоволено апеляційну скаргу прокурора з міжнародно-правового співробітництва обласної прокуратури, скасовано ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду ОСОБА_1 від 11.01.2021 та застосовано до громадянина Турецької Республіки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

27.10.2020 Офісом Генерального прокурора дипломатичними каналами отримано від компетентного органу Йорданського Хашимітського Королівства документи, що стосуються правових гарантій щодо екстрадиції вказаної особи.

У зв`язку з тим, що йорданською стороною надано лише витяг з національного законодавства та міжнародних договорів, яким регламентуються права та обов`язки особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, 08.02.2021 з метою одержання додаткової інформації та відповідних гарантій Офісом Генерального прокурора до посольства України в Йорданському Хашимітському Королівстві скеровано відповідний лист.

На цей час рішення за запитом не прийнято.

Упродовж дії вказаної ухвали ОСОБА_9 не допущено будь-яких порушень покладених обов`язків.

За таких обставин продовження строку дії запобіжного заходу гарантуватиме запобігання втечі ОСОБА_4 для забезпечення прийняття Офісом Генерального прокурора рішення за запитом компетентного органу Йорданського Хашимітського Королівства.

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_8 компетентними органами Йорданського Хашимітського Королівства обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк від 5 років позбавлення волі, перебуває у міжнародному розшуку, на території України не зареєстрований, а також те, що Офісом Генерального прокурора на цей час не прийнято рішення за запитом про його екстрадицію до Йорданії, стосовно нього необхідно продовжити строк дії обов`язків, покладених ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду від 03.02.2021 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, строк дії обов`язків до 03.04.2021 включно.

З метою забезпечення компетентними органами України виконання вимог Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності 2000 (2009) року, стосовно видачі громадянина Турецької Республіки ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 компетентним органам Йорданського Хашимітського Королівства, яка можлива лише за умови його перебування під запобіжний заходом.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання, просила його задовольнити. Зазначила, що після закінчення тимчасового арешту ОСОБА_8 намагався покинути Україну, але був затриманий.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання. На обґрунтування своїх заперечень послалася на ті обставини, що необхідно до 01.03.2021року отримати гарантії від Йорданського Королівства про незастосування смертної кари до Кабасакала, але цей термін минув. Всі строки вийшли. Затриманий 17 місяців обмежений у свободі пересування. Його сім`я знаходиться в Турції, в Україні у нього немає ні роботи, ні житла. Він живе за рахунок родичів, але це випадковість.

Затриманий підтримав позицію захисника. Пояснив, що його сім`я потребує матеріальної підтримки, оскільки дружина не працює, один з дітей важко хворий.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріли клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини між Україною та Йорданським Хашимітським Королівством з питань видачі громадян врегульовані Конвенцією Організації Об`єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності 2000 (2009) року (Закон України від 04.02.2004 № 1433-IV «Про ратифікацію Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності та протоколів, що її доповнюють (Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї і Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю).

Частиною 7 статті 16 Конвенції передбачено, що видача здійснюється відповідно до умов, що передбачаються внутрішнім законодавством запитуваної Держави-учасниці або договорами про видачу, що застосовуються, включаючи у тому числі умови, пов`язані з вимогами про мінімальне покарання щодо видачі, і підстави, на яких запитувана Держава-учасниця може відмовити у видачі.

Відповідно до частини 9 статті 16 Конвенції, за умови дотримання положень свого внутрішнього законодавства і своїх договорів про видачу запитувана Держава-учасниця, переконавшись у тому, що обставини вимагають цього і носять невідкладний характер, і на прохання запитуючої Держави-учасниці може взяти під варту особу, яка знаходиться на її території і видача якої запитується, або вжити інших відповідних заходів для забезпечення її присутності в ході процедури видачі.

Згідно з ч. 8 ст. 584 КПК України, слідчий суддя при розгляді клопотання не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Україна, ратифікувавши Законом України від 04.02.2004 року Конвенцію Організації Об`єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності та протоколи, що її доповнюють (Протокол про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї і Протокол проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю), взяла на себе зобов`язання визнавати і виконувати в повному обсязі норми даної Конвенції.

Згідно частини 1 ст.9 Конституції України, діючі міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Тому, частиною 2 ст. 19 Закону України від 29.06.2004 «Про міжнародні договори України» визначено, що у випадку, якщо міжнародним договором України, який вступив в силу у встановленому законом порядку, передбачені інші правила, чим передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

На дотримання встановлених чинним законодавством норм при вирішенні питань, пов`язаних з позбавлення особи свободи, наголошується і в статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (ч. 1 п. f): «Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: п. f) законний арешт або затримання особи, здійснені з метою запобігання її незаконному вЧїзду в країну, чи особи, щодо якої вживаються заходи з метою депортації або екстрадиції».

Відповідно до ч.1 ст.585 КПК України, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Слідчим суддею встановлено, що Офісом Генерального прокурора (Генеральною прокуратурою України) розглядається запит компетентного органу Йорданського Хашимітського Королівства про видачу громадянина Турецької Республіки ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотиків та відмиванням грошових коштів.

Так, ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 16.09.2019 стосовно ОСОБА_4 застосовано тимчасовий арешт до 40 діб до надходження запиту про його видачу.

У зв`язку із закінченням строку дії цієї ухвали та ненадходженням до Генеральної прокуратури України запиту компетентного органу Йорданського Хашимітського Королівства про видачу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 його звільнено з ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Згідно повідомлення Офісу Генерального прокурора від 13.01.2020, до Генеральної прокуратури України 29.10.2019 дипломатичними каналами надійшов запит компетентного органу Йорданського Хашимітського Королівства про видачу ОСОБА_4 .

12.01.2020 року ОСОБА_8 був затриманий в аеропорту м. Херсона та ухвалою слідчого судді від 14.01.2020 року відносно нього було застосовано екстрадиційний арешт до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та фактичної передачі компетентним органам Йорданського Хашимітського Королівства.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду ОСОБА_1 від 14.01.2020 застосовано стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , екстрадиційний арешт до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та фактичної передачі компетентним органам Йорданського Хашимітського Королівства.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду ОСОБА_1 від 07.07.2020 відхилено клопотання в.о. керівника Херсонської місцевої прокуратури про перевірку наявності підстав для подальшого тримання громадянина Турецької Республіки ОСОБА_4 під вартою та застосовано останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 07.09.2020 включно з покладенням певних обов`язків

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду від 17.08.2020 залишено без задоволення апеляційну скаргу прокуратури області на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду ОСОБА_1 від 07.07.2020, якою відхилено клопотання в.о. керівника Херсонської місцевої прокуратури про перевірку наявності підстав для подальшого тримання громадянина Турецької Республіки ОСОБА_4 під вартою та застосовано останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 07.09.2020 включно з покладенням певних обов`язків, а оскаржувану ухвалу від 07.07.2020 без змін.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду ОСОБА_1 від 28.12.2020 частково задоволено клопотання керівника Херсонської місцевої прокуратури та продовжено застосування до громадянина Турецької Республіки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 11.01.2021 включно з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду ОСОБА_1 від 11.01.2021 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду від 03.02.2021 частково задоволено апеляційну скаргу прокурора з міжнародно-правового співробітництва обласної прокуратури, скасовано ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду ОСОБА_1 від 11.01.2021 та застосовано до громадянина Турецької Республіки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Як було зазначено вище питання відносини екстрадиції регулюються внутрішнім законодавством.

Положення екстрадиційного арешту визначені ст.584КПК України. Відповідно до ч.10 ст.584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Іншої норми закону, яка б передбачала більш тривалий період вирішення питання про екстрадицію національним законодавством не передбачено.12 місяців це загальний максимальний строк екстрадиційного арешту, який може бути у вигляді тримання під вартою або у вигляді іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Законодавець визначив термін у 12 місяців, вважаючи його достатнім, для вирішення питання екстрадиції.
Кабасакала ОСОБА_11 було фактично затримано в ОСОБА_12 12.01.2020 року, тому максимально строк екстрадиційного арешту чи то тримання під вартою чи запобіжний захід, що не пов`язаний із триманням під вартою не може перевищувати 12 місяців, іншого не передбачено, а тому до ОСОБА_4 було застосовано екстрадиційний арешт до 11.01.2020рокук включно.

Тому, застосування іншого запобіжного заходу, рівно як і продовження дії обов`язків за запобіжним заходом, є неможливим, оскільки це буде перевищувати гранично допустимий законом (КПК України) строк - 12 місяців.

Прокурор просить продовжити обов`язки за особистим зобов`язанням, не пославшись при цьому на жодну норму закону, а тільки посилаючись на те, що необхідно дочекатися гарантій від запитуваної сторони.

КПК України взагалі не визначає можливість застосування до особи, яка підлягає екстрадиції особистого зобов`язання.

Є чітко визначенні поняття екстрадиційний арешт (тримання під вартою) та не пов`язаний з триманням під вартою, тобто домашній арешт. Строк яких в сукупності не повинен перевищувати 12 місяцям.

Частина 10 ст.584КПК України чітко визначає, що екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. А відповідно до ч.11 ст.584КПК України у межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення. Тобто, слідчий суддя уповноважений законом перевіряти певні обставини щодо затриманої особи при екстрадиційному арешті тільки на період 12 місяців з моменту застосування екстрадиційного арешту. Після закінчення цього терміну повноваження слідчого судді для вирішення питань щодо такої особи законом не передбачені.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному проваджені, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Тобто, після закінчення 12-ти місяців адміністративного арешту слідчому судді не надано повноважень вирішувати жодні питання щодо затриманої особи.

Відповідно до ст.7КПК України однією із засад кримінального провадження є верховенство права, яке передбачає правову визначеність, а тому числі і щодо строків обмеження свободи особи.

У клопотанні прокурора не надано правового обґрунтування застосування запобіжного заходу ОСОБА_10 на невизначений час, а також не зазначено норму закону, на підставі якої слідчий суддя уповноважений розглядати питання обмеження свободи пересування затриманої особи за запитом іншої держави після закінчення 12-ти місячного терміну.

Всі дії, для забезпечення вчинення яких ОСОБА_10 було застосовано екстрадиційний арешт, вчинені, а саме: здійснено перевірку підстав для відмови, витребувано від запитуючої сторони документи, отримано документи від запитуючої сторони, але рішення про екстрадицію не прийнято, оскільки документи, отримані від йорданської сторони не відповідають запитуваним.

За вказаних обставинах фактично означає, що ОСОБА_4 необхідно обмежувати у свободі пересування, оскільки можливо, коли-небудь запитувана сторона надішле гарантії щодо затриманої особи, чого національним законодавством не передбачено.

Граничність екстрадиційного арешту 12 ти місячним терміном підтверджується і тим, що протягом цього терміну держава приймає на себе обов`язок (нехай хоч і в умовах слідчого ізолятора), утримувати затриману особу, або сам затриманий приймає самостійно на себе такий обов`язок (при домашньому арешті). Після спливу 12-ти місячного терміну обов`язку утримання затриманої особи немає в нікого ні в держави, ні в затриманого. Постає питання про місце проживання затриманого, засобів до його існування тощо на території іншої держави.

ОСОБА_13 є громадянином республіка Туреччина, в Туреччині проживає його сім`я. В Україні ОСОБА_13 немає ні житла, ні роботи.

Керуючись п.18 ч.1 ст.3, ст.ст.584, 585 КПК України, ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя,

постановила:

Відмовити прокурору з міжнародно-правового співробітництва обласної прокуратури ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про продовження строку виконання обов`язків, покладених на громадянина Турецької Республіки ОСОБА_4 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у порядку ст.585 КПК України.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено о 12 годині 15 хвилин 05 квітня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1