Номер справи 703/2208/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м. Сміла

Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження,

у с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000287.

Скаргу мотивує тим, що в провадженні слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження за фактом невиконання його колишньою дружиною ОСОБА_5 рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.01.2016 щодо надання можливості спілкуватися та зустрічатися з сином.

Однак, 30.06.2021 слідчим СВ відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 було прийнято постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Вважає, що оскаржувана постанова прийнята слідчим передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення.

В судовому засіданні скаржник подану скаргу підтримав. Вказав, що слідча не в повній мірі провела досудове розслідування по вказаній справі. Зокрема, наголосив на тому, що слідчою під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження не були допитані свідки, не було витребувано ряд документів, які мають вагоме значення для проведення досудового розслідування, не визнано його потерпілим. Крім того, слідчі дії, щодо допиту малолітнього сина в присутності директора шкоди та баби, проведені з порушенням, оскільки директор школи не є психологом, у присутності якого мав бути проведений допит, а баба його сина, зацікавлена в проведенні досудового розслідування не на його користь. Відтак, просив постанову слідчої про закриття кримінального провадження скасувати.

Слідча просила в задоволенні скарги відмовити, оскільки дії, під час досудового розслідування проведені нею відповідно до вимог КПК України, а невиконання рішення суду відбувається не з вини колишньої дружини скаржника, а виключно з позиції його сина, який не бажає спілкуватися з батьком.

Заслухавши пояснення скаржника та слідчої, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчий суддя - суддя, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Стаття 40 КПК України передбачає, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до витягу з ЄРДР 20.04.2021 року зареєстроване кримінальне провадження № 0000287 за ч. 1 ст. 382 КК України за обставинами звернення ОСОБА_3 про те, що його колишня дружина ОСОБА_5 умисно не виконує рішення Смілянського міськрайонного суду від 12.01.2016 щодо надання можливості батькові спілкуватися та зустрічатися із своїм сином.

Досудове розслідування доручене слідчому ОСОБА_4 .

Досліджені матеріали кримінального провадження містять повідомлення про початок досудового розслідування від 20.04.2021, заяву ОСОБА_3 від 03.04.2021 про невиконання ОСОБА_5 рішення суду, пояснення ОСОБА_3 , копії рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.01.2016 про зобов`язання ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_3 перешкод участі у вихованні сина ОСОБА_6 , пояснення ОСОБА_5 , протоколи допиту свідків та протокол допиту малолітнього ОСОБА_7 .

В матеріалах кримінального провадження наявна також постанова слідчого від 30.06.2021 про закриття кримінального провадження, в якій наведено текст фабули кримінального провадження та описано об`єктивну сторону ч. 1 ст. 382 КК України, зазначено про допит ОСОБА_3 , його колишньої дружини ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_8 , яка є бабою ОСОБА_7 та допит ОСОБА_7 , 16 червня 2014 року в присутності педагога директора школи та баби ОСОБА_8 . Також було допитано як свідка директора ОСОБА_9 , начальника служби у справах дітей Березняківської сільської ради ОСОБА_10 та поліцейського ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 .

Вказані свідки зазначили про факт небажання ОСОБА_7 спілкуватися з батьком ОСОБА_3 .

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно до ч.5ст.110 КПК України, постанова слідчого має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закритті провадження дотримані не були, оскільки в постанові про закриття кримінального провадження не надано оцінку всім обставинам, здобутим під час досудового розслідування.

В постанові слідчого про закриття кримінального провадження не в повній мірі обґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій, крім допиту свідків, слідчий прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України.

Вказані обставини в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Відтак суд приходить до висновку що закриття кримінального провадження не підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України є передчасним.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.93 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, - на потерпілого.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчий (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, фізичних осіб речей, документів, відомостей та іншої інформації, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим кодексом.

Статтею 284 КПК України визначено вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження, згідно якої кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Крім того, статтею 2 КПК України встановлено, що основним завдання кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності, був притягнутий до відповідальності у мірі своєї відповідальності в міру своєї вини, щоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана неогрунтованому примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, приймаючи постанову про закриття кримінального провадження, зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без належної перевірки та аналізу всіх обставин, без проведення повного обсягу слідчих дій спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.

Разом з тим, частиною 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування не передбачено визнання бездіяльності посадової особи, яка полягає у не виконанні процесуальних дій, протиправною, відтак слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги в цій частині.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Жодною нормою КПК України не передбачено, що слідчий суддя може втручатись в діяльність слідчого, зокрема, зобов`язати його вчинити конкретні слідчі дії.

Отже, слідчий суддя, виходячи із ч. 5 ст. 40, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому на здійснення конкретних слідчих дій, про які, зокрема зазначено у резолютивній частині скарги.

Слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки в цілому зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

А тому вимога скарги скаржника про зобов`язання слідчого провести відповідні слідчі дії не може бути задоволена.

Керуючись ст.303- 307 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000287, відомості про яке внесено до ЄРДР 20.04.2021 року.

У решті скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1