Справа № 352/599/20
Провадження № 1-кп/353/14/21
У Х В А Л А

22 квітня 2021 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції(дистанційного судового провадження) в залі суду в місті Тлумачі клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про передачу речових доказів на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні № 0000425, занесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.10.2019 року, за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Тлумацького районного суду Івано-Франківської області знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 289 КК України.

До початку судового розгляду, а саме 01.04.2021 року, до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про передачу йому на відповідальне зберігання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , виданого 23.08.2007 року на ім`я ОСОБА_7 , яке визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні. В обґрунтування своєї заяви обвинувачений вказує на те, що посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 у розумінні норм закону не є доказом чи знаряддям злочинів у провадженні, про нього не вказано ні в обвинувальному акті, ні в будь-якому іншому процесуальному документі. Даний документ не визнано предметом злочину, слідчим не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між паспортом та інкремінованими йому діяннями.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити. При цьому ОСОБА_5 зазначила, що вищевказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не має жодного відношення до даного кримінального провадження. В неї складаються сумніви щодо належного його зберігання та виникає підозра, що воно може бути знищене або втрачене.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення поданого обвинуваченим ОСОБА_4 клопотання, зазначивши, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане 23.08.2007 року на ім`я ОСОБА_7 , є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні. На даний час судовий розгляд ще не відбувся й вирішення даного питання на даній стадії є передчасним. Вважає, що заявлене клопотання спрямоване на втрату речового доказу і як наслідок на уникнення від кримінальної відповідальності. В обвинувальному акті є відомості про те, що ОСОБА_4 використовував дане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу при руху на автомобілі потерпілого. Вказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу має вирішальне значення при розгляді даного кримінального провадження та може бути повернуто тільки власнику після дослідження матеріалів справи згідно ухвали суду.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію прокурора, просив відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого за безпідставністю.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в цій частині, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 15.10.2019 року, в ході проведення огляду місця події було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане 23.08.2007 року на ім`я ОСОБА_7 , яке постановою старшого слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківської області ОСОБА_8 від 15.11.2019 року визнано речовим доказом та поміщено у камеру зберігання речових доказів Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

У відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Втім, на даний час по кримінальному провадженню судовий розгляд справи не розпочатий, матеріали кримінального провадження не долучені та не дослідженні, обвинувачений ОСОБА_4 не надав суду належних доказів на підтвердження законного володіння речовим доказом - свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , виданим 23.08.2007 року на ім`я ОСОБА_7 , а тому вирішити питання щодо речових доказів на даній стадії судового провадження не є можливим, а отже, клопотання обвинуваченого є передчасним та не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 350, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про передачу речових доказів на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні № 0000425, занесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.10.2019 року, за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 289 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийОСОБА_1

Відповідно до частини 2 статті 376 КПК України повний текст ухвали оголошено учасникам судового провадження о 15 год. 30 хв. 27 квітня 2021 року.