1Справа № 335/5536/20 1-кп/335/286/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0000724 від 09.03.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, не одруженої, має на утриманні малолітню доньку 2015 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої,

- 22.06.2016 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 71 КК України частково приєднано 1 місяць за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2015 та остаточно призначено покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 16.08.2016 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі 1 рік 6 місяців, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2015, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць;

- 31.10.2017 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі 2 роки, відповідно до ст. 71 КК України частково приєднано до призначеного покарання невідбуту частину покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі за вироком від 16.08.2016, остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавленню волі, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у вигляді штрафу до самостійного виконання. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2019 замінено покарання у вигляді штрафу на покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин;

- 20.12.2018 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за вироком від 31.10.2017 остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 25.05.2020 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. На підставі ч.1 ст.71 КК України, з урахуванням вимог п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, до призначеного покарання частково приєднано покарання у розмірі 40 годин громадських робіт, не відбуте обвинуваченою за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України від 31.10.2017, що дорівнює 5 (п`яти) дням позбавлення волі, і остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців 5 днів, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09.02.2021 вирок Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2020 змінено, та призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців 5 днів позбавлення волі;

- 08.06.2021 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі 2 роки 6 місяців, відповідно до ч.1 ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2020, та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 7 місяців;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучі раніше неодноразово судимою за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не стала, належних висновків не зробила та вчинила новий злочин за наступних обставин.

08.03.2020 приблизно о 18-33 перебуваючи в магазині «Sasha Fabiani» у ТЦ «Україна» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 147, в якості покупця, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала зі столу: мобільний телефон марки Samsung SM-J320HZKDSEK в корпусі чорного кольору imеі: НОМЕР_1 , іmeі: НОМЕР_2 вартістю 1491 гривень 66 копійок, який знаходився у шкіряному чохлі, що матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_5 не представляє, та мобільний телефон марки Samsung SM-J250FZKDSEK в корпусі чорного кольору imеі: НОМЕР_3 , іmеі: НОМЕР_4 вартістю 2089 гривень 80 копійок, який знаходився у темному чохлі, який матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_5 не представляє. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 поклала зазначені мобільні телефони до своєї сумки, яка була одягнена на її плечі та зникла з місця скоєння кримінального правопорушення, тим самим, викрала зазначене майно та у подальшому розпорядилась ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3581 гривень 46 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною у інкримінованому їй злочині, щиро покаялась у скоєному, підтвердила вчинення кримінального правопорушення при викладених обставинах, пояснила суду, що вчинила дії, направлені на викрадення мобільних телефонів, після чого розпорядилася ними на власний розсуд. При допиті обвинувачена з точністю зазначила дату та місце, обставини скоєння правопорушення, а також вказала назви викрадених мобільних телефонів та їх візуальні ознаки, що повністю відповідає обставинам, зазначеним в обвинувальному акті.
Потерпіла у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч.3,4 ст.349, 351 КПК України суд, з урахуванням повного визнання винуватості обвинуваченою, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, що підтверджують винуватість обвинуваченої, які ніким не оспорюються. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй діяння та кваліфікує дії останньої за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про необхідність призначення покарання за вчинений ОСОБА_4 злочин.

При призначенні обвинуваченій покарання за вчинений злочин, суд керується вимогами ст. 65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченої, суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, її відношення до скоєного.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченої, суд встановив, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, не одружена, офіційно не працевлаштована, має на утриманні малолітню дитину 2015 року народження.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченої, негативного ставлення до скоєного, щирого каяття, думки сторони обвинувачення щодо виду та строку покарання, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та для попередження скоєння інших злочинів, є покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті, що на переконання суду буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, та відповідає принципам «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду».

При цьому, із врахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України, відносно ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за попереднім вироком Амур - Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 08.06.2021 призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді 2-х (двох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Відбуття покарання відраховувати з моменту фактичного затримання.

Речові докази:

- картонну коробку прямокутної форми із написом Samsung, imеі:358986/07/230765/3, іmeі:358987/07/230765/1 та картонну коробку прямокутної форми із написом Samsung, imеі:359661/09/845404/0, іmеі:359662/09/845404/8, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 ;

- DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000724 від 09.03.2020 - залишити в матеріалах вказаного кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1