УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000474 від 13.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000474 від 13.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в якому прокурор просить: накласти арешт на тягач марки «VOLVO», н.з. НОМЕР_1 та напівпричеп марки «SCHMITZ», н.з. НОМЕР_2 , які згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 належать ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , помістивши їх на територію майданчика тимчасового затримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 .
Клопотання мотивоване тим, що 13.07.2021 року близько 02 год 50 хв. водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи тягачем «VOLVO», н.з. НОМЕР_1 у складі напівпричепа «SCHMITZ», НОМЕР_2 рухаючись по об`їздній автодорозі м. Бориспіль (ПСО м. Києва) в напрямку м. Харків не дотримавшись безпечної дистанції допустив зіткнення з попереду стоячим напівпричепом «KOGEL SN24», н.з. НОМЕР_5 з тягачем «RENAULT MAGNUM 480», н.з. НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в подальшому допустив зіткнення з попереду стоячим в заторі напівпричепом «SCHMITZ SKO 24», н.з. НОМЕР_7 з тягачем «RENAULT Premium 420 22GVA1», н.з. НОМЕР_8 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В результаті ДТП водій тягача ОСОБА_5 загинув на місці події.

13.07.2021 тягач «VOLVO», н.з. НОМЕР_1 та напівпричеп «SCHMITZ», НОМЕР_2 , були оглянуті та вилучені, після чого доставлені та поміщені на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 тягач «VOLVO», н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 напівпричеп «SCHMITZ», НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
13.07.2021 тягач «VOLVO», н.з. НОМЕР_1 та напівпричеп «SCHMITZ», НОМЕР_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони є об`єктами, які зберегли на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час досудового розслідування, які є необхідними для проведення експертних досліджень, мають суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.
В судове засідання прокурор не з`явилася, однак як вбачається з прохальної частини клопотання, просила проводити розгляд клопотання за її відсутності.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшла наступного висновку.
Прокурор звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за №0000474, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчим суддею встановлено, що долученими до клопотання документами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою старшого слідчого Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 від 13.07.2021 вищезазначені тягач та напівпричеп визнано речовими доказами.
При цьому, слідчий суддя, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна виправдовує втручання у права та інтереси власників майна.
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження та накладення арешту на тягач марки «VOLVO», н.з. НОМЕР_1 та напівпричеп марки «SCHMITZ», н.з. НОМЕР_2 .
Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на тягач марки «VOLVO», н.з. НОМЕР_1 та напівпричеп марки «SCHMITZ», н.з. НОМЕР_2 , які згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 належать ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , помістивши їх на територію майданчика тимчасового затримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1