Справа № 276/537/18
Провадження по справі№ 1-кп/276/12/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Хорошів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260 від 23.05.2018 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Турчинка Володарсько-Волинського району Житомирської області, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
29.03.2018 близько 21 год. 30 хв. у ОСОБА_4 та особи, яка померла, які перебували поблизу приміщення магазину, що в АДРЕСА_1 , виник спільний злочинний умисел, направлений на крадіжку майна з домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з домоволодіння ОСОБА_5 , 29.03.2018 близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 та особа, яка померла, не розподіляючи між собою ролі, прибули до вищевказаного домоволодіння, де переконавшись в тому, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає та вони не будь помічені з боку власника і сторонніх осіб, через металеву хвіртку проникли на його територію.

Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_5 , особа, яка померла разом з ОСОБА_4 проникли до гаражного приміщення, в якому керуючись корисливим мотивом, умисно таємно викрали металеву ресору до причепа марки «2 ПТС-4», вартість якої, згідно звіту про проведення незалежної оцінки запасних частин та обладнання, становить 825 грн. 00 коп. та інший металобрухт, загальна вага якого становить 49 кг, вартістю 245 грн. 00 коп., який помістили до завчасно підготовленого трап`яного мішка.

З викраденим майном ОСОБА_4 та особа, яка померла залишили місце вчинення злочину та розпорядилися ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 1070 грн. 00 коп.

Повторно, ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 22 год. 00 хв. у ОСОБА_4 та особа, яка померла, які перебували поблизу приміщення магазину, що в АДРЕСА_1 , виник спільний злочинний умисел, направлений на крадіжку майна з домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з домоволодіння ОСОБА_5 , 02.04.2018 близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_4 та особа, яка померла, не розподіляючи між собою ролі, прибули до вищевказаного домоволодіння, де переконавшись в тому, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає та вони не будь помічені з боку власника і сторонніх осіб, через металеву хвіртку проникли на його територію.

Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_5 , особа, яка померла разом з ОСОБА_4 підійшли до вхідних дверей житлового будинку, вхідні двері до якого не були зачинені на запірний пристрій, які в подальшому особа, яка померла відчинив за допомогою сили рук, після чого спільно з ОСОБА_4 проник до його середини. В подальшому особа, яка померла та ОСОБА_4 з горища будинку, керуючись корисливим мотивом, умисно таємно викрали 7 алюмінієвих кутників розміром «50x50x3», вартість яких, згідно звіту про проведення незалежної оцінки запасних частин та обладнання, становить 612 грн. 50 коп.

З викраденим майном ОСОБА_4 та особа, яка померла залишили місце вчинення злочину та розпорядилися ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 612 грн. 50 коп.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та інше приміщення, вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив факт викрадення ним разом з особою, яка померла у потерпілого ОСОБА_5 майна за обставин, зазначених в обвинуваченні, не оспорює доказів по даній справі, здобутих органом досудового розслідування. Суду надав показання, відповідно до яких він наприкінці березня 2018 року, а в подальшому у квітні цього ж року, спільно з особою, яка померла умисно викрав з території домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого в АДРЕСА_1 , металеві вироби, а саме: металеву ресору до причепа марки «2 ПТС-4», вартість якої становить 825 грн. 00 коп., 7 алюмінієвих кутників розміром «50x50x3» загальною вартістю 612 грн. 50 коп, а також інший металобрухт, які в подальшому реалізували за грошову винагороду. Цивільний позов потерпілого визнав у частині пред`явленого обвинувачення в межах заподіяних матеріальної та моральної шкоди. В судовому засіданні щиро покаявся, попросив пробачення у потерпілого, просив суворо не карати, запевнив суд, що більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення.

Потерпілий в судовому засіданні показав, що в березні-квітні 2018 року з його домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , були викрадені металеві вироби, зокрема ресора для причепа, металеві кутники та інший металобрухт, чим заподіяно йому матеріальні збитки та моральну шкоду. Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 завдані збитки йому не відшкодував. Просив задовольнити цивільний позов в частині стягнення з ОСОБА_4 на його користь 825 грн. 00 коп. (за викрадення металевої ресори до причепа марки «2 ПТС-4»), та 612 грн. 50 коп (вартість 7 алюмінієвих кутників розміром «50x50x3»), а також моральну шкоду, яку оцінив у розмірі 1000,00 гривен. В іншій частині позовних вимог не наполягав на їх вирішенні. Щодо міри покарання зазначив, що не бажає застосовувати до обвинуваченого покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених доказів, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.05.2018 року, згідно з яким від потерпілого ОСОБА_5 прийнято заяву про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а саме викрадення з його домоволодіння в АДРЕСА_1 металевої ресори та інших металевих речей ;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого за вказаним фактом зареєстровано кримінальне провадження № 0000260;

- протоколом огляду місця події від 23.05.2018 року, в якому зафіксовано місце вчинення злочину, а саме: територія домоволодіння в АДРЕСА_1 , що належить потерпілому.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 31.05.2018, відповідно до якого ОСОБА_4 пояснив та показав як 29.03.2018 близько 22 год. 00 хв. та 02.04.2018 близько 22 год. 00 хв. він разом з особою, яка померла потрапили на територію домоволодіння в АДРЕСА_1 , а також безпосередньо в приміщення гаражу та будинку, вказавши при цьому на місця, де знаходились викрадені ними металева ресора, мішок з металобрухтом та алюмінієві кутники в кількості 7 штук.

З огляду на досліджені докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину встановленою та доведеною у повному обсязі і його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та інше приміщення, вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Згідно із ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, є тяжким злочином проти власності.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив корисливий тяжкий злочин, раніше не судимий, характеризується посередньо. Згідно висновку органу пробації за результатами складення досудової доповіді, де враховані вказані вище обставини, а також те, що ОСОБА_4 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, виправлення обвинуваченого може бути досягнуто застосуванням покарання, яке не пов`язане з позбавленням чи обмеженням волі.

Враховуючи наведені вище обставини, а також обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, який має молодий вік, раніше не судимий, вчинив тяжкий злочин, по місцю проживання характеризується посередньо, має на утриманні одну малолітню дитину, на обліку у лікарів психолога та нарколога не перебуває, з урахуванням досудової доповіді на обвинуваченого та позиції прокурора, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає йому покарання, достатнє і необхідне для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185КК України із застосуванням вимог ст. 75 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Заслухавши сторони кримінального провадження з підстав заявленого цивільного позову суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала, якщо не доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

При цьому, моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізичних особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім`ї, близьких родичів.

За ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При вирішення питання про задоволення позову про стягнення моральної шкоди, враховується характер протиправних дій, які є кримінально караними, ступінь вини, глибину душевних страждань потерпілої особи, які призвели до зміни звичного способу життя, вимушеним лікуванням, психологічного пригнічення, що свідчать про зміну звичного способу життя та необхідність вжиття додаткових зусиль для його організації.

Дослідивши матеріали справи, з огляду на зазначені положення закону, врахувавши думку учасників провадження, а саме те, що цивільний відповідач ОСОБА_4 визнав позовні вимоги в частині відшкодування потерпілому матеріальної шкоди в розмірі 825 грн. 00 коп. (за викрадення металевої ресори до причепа), та 612 грн. 50 коп (вартість 7 алюмінієвих кутників), а також моральної шкоди на суму 1000,00 грн, а цивільний позивач просив відшкодувати шкоду саме у такому розмірі, який підтверджений належними доказами, зокрема експертним висновком, та не наполягав на задоволенні іншої частини позовних вимог, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого шкоди на вказану суму.

Процесуальні витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися, речові докази відсутні, а тому зазначені питання судом не вирішуються.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України, ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 Кримінального кодексуУкраїни звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за ч.3 ст.185 КК України, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у сумі 1437 грн 50 коп. та моральну шкоду у розмірі 1000 грн 00 копійок. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько - Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1