Справа № 344/5474/21
Провадження № 1-кп/344/801/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Івано-Франківськ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

29.01.2021 о 08 год екіпаж «ЯСЕНЬ 104», у складі поліцейського взводу № 2 роти № 1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області капрала поліції ОСОБА_4 та інспектора взводу № 2 роти № 1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , які були одягнуті в однострій поліцейського, після проведення інструктажу керівництвом Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області та отримання табельної вогнепальної зброї, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту приступили до виконання службових обов`язків.

Таким чином, капрал поліції ОСОБА_4 та лейтенант поліції ОСОБА_6 знаходились при виконанні службових обов`язків, які згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу.

Так, 29 січня 2021 року о 16 год 00 хв, патрулюючи по вул. Набережна, в м. Івано-Франківську, на службовому автомобілі марки «Skoda Rapid», реєстраційний номер НОМЕР_2 на синьому фоні, працівниками поліції було виявлено ОСОБА_5 , який переходив проїзну ділянку дороги в недозволеному на те місці та в цей час показував у напрямку службового автомобіля, в якому перебували поліцейські, непристойні жести рукою.

Реагуючи на адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , а саме порушення Правил дорожнього руху України, п. 4.7, в якому зазначено, що пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, працівники поліції припаркували службовий автомобіль та направились до ОСОБА_5 з метою припинення вчинення останнім правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Надалі працівники поліції, зупинивши службовий автомобіль, вийшли на вулицю та направилися у сторону, де перебував ОСОБА_5 . Підійшовши до ОСОБА_5 , працівники правоохоронного органу, в силу положень п.2 ч.1 ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію», стали вимагати в ОСОБА_5 документ, що посвідчує особу. У відповідь на законну вимогу працівників поліції, ОСОБА_5 назвав поліцейським свої анкетні дані, однак відмовився називати дату свого народження.

Працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_5 проїхати до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області з метою встановлення повних анкетних даних особи, на що ОСОБА_5 погодився. Після цього працівники поліції почали супроводжувати ОСОБА_5 до службового автомобіля. Під час супроводу поліцейськими ОСОБА_5 до службового автомобіля, останній почав чинити фізичний опір працівникам поліції, а саме пручатися.

З метою припинення неправомірних дій ОСОБА_5 , та, маючи достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 своїми протиправними діями може завдати шкоду собі і оточуючим, в силу положень ст.ст.29, 42, 43, 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію», працівниками правоохоронного органу ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було застосовано щодо ОСОБА_5 поліцейські заходи примусу - фізичну силу та спецзасіб кайданки.

Після застосування фізичної сили та спецзасобу працівники правоохоронного органу підвели ОСОБА_5 до службового автомобіля та запропонували останньому присісти на заднє сидіння. Однак, ОСОБА_5 , нехтуючи законними вимогам працівників поліції, почав чинити останнім злісну непокору з метою перешкоджання виконання працівниками поліції службових обов`язків, та, діючи умисно, усвідомлюючи, що перед ним перебувають працівники правоохоронного органу під час виконання службових обов`язків, умисно наніс один цілеспрямований удар головою в ділянку обличчя потерпілого ОСОБА_4 .

В результаті неправомірних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці спинки носа, який згідно до висновку судово-медичної експертизи №73 від 24.02.2021 відноситься до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до викладеного в обвинувальному акті. Так, ОСОБА_5 суду показав, що 29.01.2021 близько 16 год 00 хв йшов додому попри школу, переходив дорогу в недозволеному місці і показав у сторону працівників поліції непристойний жест. Цей жест був адресований іншій особі, а не працівникам поліції, але працівники поліції були у тому ж напрямку. Після цього працівники поліції просили пред`явити документ, що посвідчує особу. На законну вимогу працівників поліції назвав поліцейським свої анкетні дані, однак відмовився називати дату свого народження. Працівники поліції запропонували перевірити анкетні дані у відділку поліції. Обурювався, бо працівники поліції не вперше його зупиняють і перевіряють його документи. Під час супроводження його до службового автомобіля працівників поліції почав пручатися і чинити фізичний опір, під час якого наніс один цілеспрямований удар головою в обличчя працівника поліції потерпілого ОСОБА_4 . Шкодує про вчинене, неодноразово вибачався перед потерпілим, у тому числі публічно безпосередньо у судовому засіданні, сприяв досудовому розслідуванню, повідомляючи всі обставини події. Просив суд суворо його не карати та не позбавляти волі.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні вказав, що цивільний позов до обвинуваченого не заявлятиме, вибачив потерпілого, просив суд суворо не карати обвинуваченого та призначити йому покарання, не пов`язане із позбавленням волі.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.2 ст.345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу винного, зокрема молодий вік обвинуваченого, також те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, офіційно не працює, неодружений, на утриманні осіб не має, на диспансерному обліку лікаря нарколога КНП «ПНЦ ІФ ОР» не перебуває; в 2015 році перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ПОК ЦПЗ ІФ ОР», згідно висновку судово-психіатричного експерта №72/2021 від 01.04.2021 психічними розладами не страждає та не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, на період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину, перебував у стані та перебуває на даний час, при якому здатний у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що підтверджено також прокурором у судовому засіданні, як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Як вбачається з досудової доповіді про обвинуваченого, обвинувачений ОСОБА_5 проживає разом з мамою у власному житлі, з середньою спеціальною освітою, неодружений, на утриманні дітей не має. На даний час офіційно не працює, на життя заробляє підсобником на будівництві. Упродовж 2020-2021 років щодо ОСОБА_5 було складено вісім протоколів про адміністративні правопорушення. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, а також середній рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить небезпеки для суспільства (в тому числі для окремих осіб). У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на обвинуваченого обов`язки відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч.3 ст.76 КК України, а саме попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

З огляду на викладене, враховуючи наведені обставини щодо тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини кримінального провадження, зокрема те, що обвинувачений раніше не судимий, враховуючи його молодий вік, щире каяття, відсутність претензій потерпілого до обвинуваченого, позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч.2 ст.345 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк 1 рік, позицію потерпілого, який просив суд призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане із позбавленням волі, позицію обвинуваченого, що просив суворо його не карати та не позбавляти волі, враховуючи також досудову доповідь про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.345 КК України. Зважаючи на викладене, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому слід застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки.

Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та призначити йому покарання - позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України та п.п. 2, 4 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази: СD-R диски згідно постанов від 11.02.2021 та 18.02.2021 - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя О.Зеленко