Справа №639/677/17
Провадження №1-кс/639/599/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0005172 від 15.12.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 388,ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання представника особи, щодо майна якої вирішено питання про арешт адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0005172 від 15.12.2016 року, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 17.12.2018 року, а саме на майно, вилучене під час огляду місця події 31.01.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування клопотання адвокат зазначив, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.02.2018 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківської області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0005172 від 15.12.2016 року та накладено арешт на автомобіль марки «Хюндай» моделі «Елантра», державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, ключ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , що вилучені під час огляду місця події 31.01.2018 року за адресою: м. Харків, вул. Єлізарова (Холодногірська), 11.

Визначено місце зберігання автомобіля марки «Хюндай» моделі «Елантра» державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору на спецмайданчику для тимчасово затриманих автотранспортних засобів Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Харків, просп. Любові Малої, 45.
Автомобіль марки HYUNDAI моделі ELANTRA, реєстраційний номер НОМЕР_3 був придбаний ОСОБА_5 первинно в автосалоні на підставі Д/Р ААБ002214 від 23.09.2015 року та 24.09.2015 року був зареєстрований в Центрі ДАІ 8008.
Документом, що підтверджує право власності на вищевказаний автомобіль за ОСОБА_5 є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 24.09.2015 року, виданого Центром ДАІ 8008.
Надалі, 01.09.2017 року ОСОБА_5 було знято з обліку автомобіль марки HYUNDAI моделі ELANTRA, реєстраційний номер НОМЕР_3 для реалізації та видано знак для разових поїздок НОМЕР_1 , що підтверджується обліковою карткою № НОМЕР_4 від 01.09.2017 року, та було видано довіреність громадянину ОСОБА_7 на розпорядження автомобілем.
Оскільки, 31 січня 2018 року, було вилучено автомобіль марки HYUNDAI моделі ELANTRA, який належить ОСОБА_5 та 08 лютого 2018 року накладено арешт на нього, грошові кошти за нього не повернуті, то внаслідок цього були грубо порушені його права, зокрема право власності, адже власником транспортного засобу заявник по кримінальному провадженню № 0005172 від 15.12.2016 року та потерпіла ОСОБА_8 не являється, а право власності на автомобіль зареєстровано за ОСОБА_5 .
Адвокат ОСОБА_4 вважає, що накладений раніше арешт є протизаконним, та таким, що грубо порушує права ОСОБА_5 , оскільки забороняє йому володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому на праві приватної власності автомобілем марки HYUNDAI моделі ELANTRA, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , знак для разових поїздок НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_5 .
В обґрунтування ухвали про накладення арешту від 08 лютого 2018 року, потерпілою ОСОБА_8 , були надані пояснення, що в провадженні Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області знаходиться об`єднане кримінальне провадження № 0005172 від 15.12.2016 року за заявою ОСОБА_9 за ч.1 ст.190 КК України щодо шахрайських дій осіб відносно автомобіля марки Hyundai Elantra, який є спільною власністю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Постановою старшого слідчого Броварського відділу поліції ГУ НП у Київській області ОСОБА_10 було визнано речовим доказом автомобіль марки Hyundai Elantra, 1,6 Classic А/Т, д.н.з. НОМЕР_6 (тимчасовий номерний знак), номер шасі НОМЕР_7 .
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2016 року по справі №361/7250/16-к було задоволено клопотання слідчого СВ Броварського ВП ГУ НП у Київський області ОСОБА_10 та було накладено арешт на автомобіль марки «Hyundai Elantra» 1.6 Classic А/Т, д.н.з. НОМЕР_8 (тимчасовий номерний знак), номер шасі НОМЕР_7 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , шляхом заборони його відчуження, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.
Але вищевказаний автомобіль марки «Hyundai Elantra» 1.6 Classic А/Т, д.н.з. НОМЕР_8 (тимчасовий номерний знак), номер шасі НОМЕР_7 ОСОБА_8 не належить, а належить він на праві особистої приватної власності ОСОБА_11 .
Також в клопотанні зазначено, що ОСОБА_8 зверталася до Ленінського районного суду м. Харкова та 23 листопада 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_12 , секретаря: ОСОБА_13 , розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , треті особи: Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу ОСОБА_17 , Приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу ОСОБА_18 , Акціонерне товариство «Альфа-Банк», Територіального сервісного центру МВС України № 6342, про визнання договору нікчемним ухвалив:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , треті особи: Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу ОСОБА_17 , Приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу ОСОБА_18 , Акціонерне товариство «Альфа-Банк», Територіального сервісного центру МВС України № 6342, про визнання договору нікчемним відмовити.
Тобто, Ленінський районний суд м. Харкова підтвердив факт відсутності права власності ОСОБА_8 та будь-яких інших прав на автомобіль марки «Hyundai Elantra» 1.6 Classic А/Т, д.н.з. НОМЕР_8 (тимчасовий номерний знак), номер шасі НОМЕР_9 та підтвердив право ОСОБА_11 як єдиного та законного власника автомобіля марки «Hyundai Elantra» 1.6 Classic А/Т, д.н.з. НОМЕР_8 (тимчасовий номерний знак), номер шасі НОМЕР_7 .
З матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно майна, на яке накладено було арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Окрім цього матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що існує потреба у застосуванні арешту майна.
Як свідчать матеріали кримінального провадження, відносно ОСОБА_5 кримінальне провадження не відкривалося органом досудового слідства та йому не повідомлялось про підозру про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених КК України. ОСОБА_5 також не є обвинуваченими або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Адвокат ОСОБА_4 вважає, що накладений раніше арешт є протизаконним, та таким, що грубо порушує права ОСОБА_5 , оскільки забороняє йому володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому на праві приватної власності автомобілем марки HYUNDAI моделі ELANTRA, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , знак для разових поїздок НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_5 .
В судовому засіданні представник особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвокат ОСОБА_4 повністю підтримав клопотання та просив суд його задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених вище.

Прокурор ОСОБА_3 приймав участь в судовому засіданні та дослідженні матеріалів кримінального провадження, в подальшому надав до суду заяву про проведення судового засідання 06.04.2021 року за його відсутності, просив суд у задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши думку заявника, перевіривши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Судовим розглядом встановлено, що СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0005172 від 15.12.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ст. 290, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.02.2018 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківської області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0005172 від 15.12.2016 року та накладено арешт на автомобіль марки «Хюндай» моделі «Елантра», державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, ключ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , що вилучені під час огляду місця події 31.01.2018 року за адресою: м. Харків, вул. Єлізарова (Холодногірська), 11.

Визначено місце зберігання автомобіля марки «Хюндай» моделі «Елантра» державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору на спецмайданчику для тимчасово затриманих автотранспортних засобів Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Харків, просп. Любові Малої, 45.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частина 2 статті 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Положеннями частини першої статті 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, відомості про яке внесене до ЄРДР, у межах якого саме накладений арешт на указане рухоме майно, відносяться до злочинів проти власності.

За вказаним епізодом жодній особі не повідомлено про підозру.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (відповідно до рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льоннрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Статтею 41 Конституції України, а також статтею 16 КПК України передбачені права, які регулюють право власності та захист права власності державою, у статті 1 протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набула чинності для України 11 вересня 1997 року, зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 317 ЦК України зміст права власності включає в себе права володіння, користування та розпорядження власником своїм майном. Під володінням розуміється юридична можливість особи впливу на річ, фактичне панування особи над річчю. Користування полягає у наявності у особи можливості видобувати споживчі властивості речі. Право розпорядження полягає у юридичній можливості власника визначати фактичну і юридичну долю речі.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Отже, з аналізу наведених норм слід дійти висновку, що вилучене майно на даний час належить ОСОБА_5 і застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, яка добросовісно володіє майном, і таке втручання у даному кримінальному провадженні не обґрунтоване потребою досудового розслідування та не виправдовує такий ступінь втручання.

Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданій стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на даний час всі необхідні слідчі та розшукові дії щодо вилученого транспортного засобу по кримінальному провадженню були проведені. Зокрема, було проведено комплексне дослідження транспортного засобу, а також проведена судова трасологічна експертиза, яка датується 2018 роком.
Саме по собі внесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ст. 290, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України, які за своїм змістом є лише попередньою кваліфікацією кримінальних правопорушень, не є беззаперечною підставою для втручання у такі права особи, які на цій стадії кримінального провадження позбавлять її фактично права власності на майно, що є порушенням положень ст. ст. 16, 17 КПК України.

Наведені обставини дають підстави для висновку, що органом досудового розслідування в останній період часу формально проводиться досудове розслідування, а наведені доводи не вказують на обґрунтованість висновків щодо критеріїв статті 98 КПК України та безумовній необхідності в арешті майна.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що з часу накладення арешту минуло більше 2 років, досудове розслідування загалом триває чотири роки, слідчий суддя вважає, що на теперішній час відсутні підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вищезазначеного майна.

Отже, органом досудового розслідування протягом майже трьох років не було здобуто достатніх та належних доказів для безспірного висновку про наявність підстав, які б виправдали тривале тримання належного ОСОБА_19 майна під арештом, що прямо не узгоджується із положеннями ст. 28 КПК України та призводить до порушення принципу правової визначеності, у зв`язку з чим суттєво впливає на права власника щодо користування, володіння та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приймаючи до уваги той факт, що вказане майно перебуває у розпорядженні сторони обвинувачення майже 3 роки, враховуючи висновки експерта, керуючись також загальними засадами кримінального провадження, визначеними у ст. 7 КПК України, положеннями ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню. При цьому слідчий суддя вважає необхідним продовження застосування заборони відчуження та розпорядження автомобілем до скасування такої заборони, з урахуванням його статусу як речового доказу з метою запобігання його втрати.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 174, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.02.2018 р. у кримінальному провадженні за № 0005172 від 15.12.2016 року, на майно, а саме на:

автомобіль марки HYUNDAI моделі «Elantra», державний номерний знак НОМЕР_1 чорного кольору, ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_10 », ідентифікаційний номер двигуна « НОМЕР_11 », в частині позбавлення права володіння та користування транспортним засобом, без скасування обмеження щодо його розпорядження та відчуження;

ключ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

які були вилучені 31 січня 2018 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 ,

та зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні невідкладно повернути зазначене майно власнику ОСОБА_5 .

Зобов`язати ОСОБА_5 вживати всі можливі заходи для збереження зазначеного майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, та за першою вимогою надати транспортний засіб у розпорядження експертів для проведення експертних досліджень - у разі їх призначення, а також у розпорядження слідчого та/або прокурора для проведення слідчих дій відносно зазначеного майна на час проведення таких дій.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1