Номер провадження: 11-сс/813/325/21
Номер справи місцевого суду: 522/1275/21 1-кс/522/1088/21
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 05.02.2021 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0001732 від 02.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0001732, яке внесене до ЄРДР 02.12.2020 та накладено арешт на майно, вилучене 02.02.2021 в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_5 , а саме: ноутбук марки «Lenovo», в корпусі чорного кольору, мак-адреса материнської плати 004266ОЕМ37, футболку чоловічу червоного кольору із плямами речовини бурого кольору, кросівок чоловічий із плямою речовини бурого кольору, два складні ножі.

Мотивуючи необхідність задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що обставини, що дають підстави слідчому судді прийти до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину аргументовані доданими стороною обвинувачення до клопотання доказами, а саме: протоколом обшуку від 02.02.2021, іншими зібраними в ході досудового розслідування матеріалами.

Крім того, постановою слідчого від 02.02.2021 ноутбук марки «Lenovo», в корпусі чорного кольору, мак-адреса материнської плати 004266ОЕМ37, визнано речовим доказом по справі.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_6 зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав:
- слідчий суддя не звернув увагу на доводи сторони захисту, а саме на те, що вказаний ноутбук з 02.11.2020 по 16.11.2020 знаходився в сервісному центрі на ремонті;

- також не було взято до уваги слідчим суддею, що ноутбуком користується також ОСОБА_8 матір власниці майна, а відсутність ноутбуку ускладнює її життя;

- не доведено існування ризиків, передбачених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема намір приховати, пошкодити чи зіпсувати, знищити, відчужити вказане майно;

- слідчий суддя не звернув увагу на чисельні порушення щодо допустимості протоколу обшуку;
- вилучені при обшуку речі не можуть бути предметом спеціальної конфіскації, так як не належать особі, що безпосередньо притягується до кримінальної відповідальності.
Посилаючись на наведені доводи, представник власника майна ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою передати на відповідальне зберігання вилучене майно ноутбук марки «Lenovo» в корпусі чорного кольору з мак-адресою материнської плати 004266ОЕМ37 його власниці ОСОБА_5 , в задоволенні клопотання слідчого ВП№2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 05.02.2021 відмовити.

В судове засідання суду апеляційної інстанції прокурор не з`явився, про дату та час судового розгляду був поставлений до відома належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши доповідача, представника ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчий у клопотанні зазначив, що 01.12.2020 року до ЧЧ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_9 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про те, що 05.11.2020, невстановленими особами було здійснено несанкціоноване втручання в роботу належного заявниці веб-сайту « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
В ході досудового розслідування встановлено, що невідомими особами було здійснено втручання в роботу веб-сайту, з доменною адресою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », шляхом зміни доступу до сайту: логіну та паролю, в результаті чого, ОСОБА_9 втратила можливість ним володіти, розпоряджатися та адмініструвати.
За вказаною доменною адресою був розміщений Інтернет - магазин, на якому було розміщено близько 1000 одиниць косметичної продукції. Про втручання в роботу веб-сайту та зміну логіну та паролю ОСОБА_9 було повідомлено електронним листом, що надійшов на її електронну поштову скриньку ІНФОРМАЦІЯ_3 , з веб-порталу «tilda.cc», на якому хоститься (розміщується) веб-ресурс « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». 05 листопада 2020 року о 00:31 годині цим листом ОСОБА_9 було повідомлено про те, що, пароль та логін були змінені, а інформація про нові пароль та логін були відправлені на електронну пошту - ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_5 мала доступ до адміністративної панелі сайту ««https://subareva.com/» на веб-сайті «tilda.cc» у зв`язку з наданням ОСОБА_5 разової допомоги з адміністрування ФОП ОСОБА_9 .
Встановлено, що вказана електронна адреса належить ОСОБА_5 , що підтверджується анкетою ОСОБА_5 на веб-ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_6 », в якій вона зазначає про таку адресу, а також фотозображенням власника електронної скриньки на веб-порталі «Gmail».
Так, 02.02.2021 в період часу з 07 год. 50 хв. по 08 год. 37 хв. з метою документування і фіксації слідів кримінального правопорушення, та розкриття даного злочину, в присутності двох понятих було проведено обшук приміщення квартири АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_5 , в результаті якого виявлено та вилучено ноутбук марки «Lenovo», в корпусі чорного кольору, макадреса материнської плати 004266ОЕМ37.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

Аналіз змісту клопотання слідчого та ухвали слідчого судді показав, що у зазначених процесуальних документах, дотримані вимоги наведених вище норм кримінального процесуального закону, та доведено, що вилучений предмет, є речовим доказом у кримінальному провадженні.

При цьому слідчим у клопотання зазначено, що арешт майна, в даному випадку вилученого ноутбуку марки «Lenovo» допускається з метою збереження речових доказів.

Водночас, в матеріалах провадження долучена постанова слідчого ОСОБА_7 про визнання та приєднання до кримінального провадження №0001732 від 02.12.2020 ноутбуку марки «Lenovo», в корпусі чорного кольору, макадреса материнської плати 004266ОЕМ37 в якості речового доказу

При цьому, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про наявність підстав на даний момент для накладення арешту на майно ОСОБА_5 , яке визнане речовим доказом у провадженні.

Доводи захисника щодо знаходження ноутбуку з 02.11.2020 по 16.11.2020 в сервісному центрі на ремонті, що підтверджується копією з сервісного центрусуд апеляційної інстанції приймає до уваги, однак зазначає, що кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, окрім того, слідчим у клопотанні зазначено про необхідність проведення експертного дослідження щодо підтвердження, або спростування факту наявності відомостей несанкціонованого втручання в роботу належного потерпілій ОСОБА_9 веб-сайту, що призвело до втрати належного їй сайту.

Окрім того, органом досудового розслідування мають бути перевірені обставини зазначені захисником щодо обставин перебування арештованого ноутбуку в сервісному центрі.

При цьому, власник майна та його представник не позбавлений можливості подання до слідчого судді клопотання в порядку, визначеному ст. 174 КПК України, в тому числі, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями ч. 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Зважаючи на це, апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування об`єктивних підстав для повернення арештованого майна у користування ОСОБА_5 немає. Окрім того, наявна зацікавленість ОСОБА_5 , в можливій зміні, пошкодженні, перетворенні характеристик ноутбуку.

Щодо доводу апеляційної скарги про вилучені при проведенні обшуку речей, які не можуть бути предметом спеціальної конфіскації, так як не належать особі, що безпосередньо притягується до кримінальної відповідальності, то апеляційний суд звертає увагу, що слідчим суддею не було застосовано спеціальну конфіскацію, в даному випадку арешт майна було встановлено з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що доводи сторони захисту про можливість повернення арештованого майна у користування ОСОБА_5 є необґрунтованими, а обмеження власника майна у його правах на володіння, користування та розпорядження зазначеним майном, на даний час виправдовують завдання кримінального провадження.

Приписами ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення немає, а апеляційна скарга представника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 170-173, 370, 376, 395, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 05.02.2021, якою накладено арешт на майно, вилучене 02.02.2021 в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 по кримінальному провадженню №0001732 від 02.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, а саме: ноутбук марки «Lenovo», в корпусі чорного кольору, мак-адреса материнської плати 004266ОЕМ37, футболку чоловічу червоного кольору із плямами речовини бурого кольору, кросівок чоловічий із плямою речовини бурого кольору, два складні ножі залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3