Справа № 938/37/21
Провадження № 11-кп/4808/191/21
Категорія ст. 289 ч. 2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у кримінальному провадженні № 0000168 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Верховинського районного суду від 3.03.2021 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Яблуниця,

Верховинського району, раніше судимого:

- вироком того ж суду від 29.07.2019 за ст. 185 ч.1, 2 КК України

до арешту строком 4 місяці;

- вироком Косівського районного суду від 24.02.2020 за ст. 289 ч. 2 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

засуджено: - за ст. 289 ч. 2 КК України до позбавлення волі на 5 років без конфіскації майна;

- за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на 3 роки.

Відповідно до ст.70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, йому призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахується з 18 грудня 2020 року.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 перебуває під вартою.

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 , маючи непогашені судимості, 18.12.2020 року приблизно о 12.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в с. Яблуниця, Верховинського району, повторно намагався викрасти з території господарства в присілку Рівня, 55, автомобіль марки «Volkswagen Golf 4» LT KNN686, який перебуває у володінні потерпілого ОСОБА_9 . З метою відшукання таких ключів, проник в середину приміщення будинку, де відшукав їх і заволодів автомобілем та виїхав за межі території господарства за кермом цього автомобіля.

Крім цього, він під час проникнення до вказаного будинку, за ознакою повторності, викрав ключ із дистанційним пультом управління замками до вказаного автомобіля вартістю 250,00 грн., а також чоловічий наручний годинник «Jasques farel» «SWISS MOVEMENT» вартістю 396 грн., чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на 646 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що вину свою у скоєному злочині визнає і щиро розкаюється та просить суд застосувати до нього ст. 69 КК України, врахувати його молодий вік, визнання вини та щире каяття, позицію потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, адже йому частково було відшкодовано метеріальну шкоду. Просить суд взяти до уваги, що в нього є на утриманні неповнолітній син та дружина, з якою він проживає в цивільному шлюбі, мати та вітчим не працюють та мають поганий стан здоров`я, а також з ними проживають дві неповнолітні його сестри, брат та старенький дід. Стверджує, що він один в сім`ї є працездатним та забезпечує сім`ю і рідних. По місцю проживання характеризується позитивно. Просить апеляційний суд застосувати ст. 69 КК України та пом`якшити йому покарання.
В апеляційній інстанції:

- обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали подану апеляційну скаргу та просять її задовольнити в повному обсязі, пом`якшити покарання із застосуванням ст.69 КК України;

- прокурор заперечила доводи апеляційної скарги обвинуваченого, просить її відхилити, вирок залишити без змін.

З`ясувавши обставини кримінального провадження, заслухавши учасників справи, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно статей 370, 50 КПК України вирок суду має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим, а покарання законним й справедливим. Оскаржений вирок цим вимогам закону відповідає.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за ст. 289 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України ніким не оспорюється, тому вирок в цій частині не перевіряється.

Колегія суддів вважає, що покарання ОСОБА_7 є законним й справедливим, підстав для його пом`якшення немає.

Апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що слід врахувати всі пом`якшуючі покарання обставини та застосувати ст. 69 КК України, слід визнати необґрунтованими. Як слідує з вироку, суд при призначенні покарання ОСОБА_7 врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд обгрунтовано врахував визнання ним вини та щире каяття у скоєному.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення ним кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння, а також їх рецидив.

Крім цього, суд також врахував, що раніше обвинувачений неодноразово судимий за скоєння умисних кримінальних правопорушень проти власності, вчинив повторно два нові умисні тяжкі кримінальні правопорушення, на час скоєння ніде не працював, по місцю проживання характеризується посередньо, згідно з досудовою доповіддю органу пробації, ймовірність вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється, як висока, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється, як середній.

Судом першої інстанції взято до уваги і те, що обвинувачений є особою молодого віку, на обліках в наркологічному диспансері та в психіатра не перебуває, попри невідшкодування завданої кримінальними правопорушеннями шкоди, потерпілий настоює на призначенні обвинуваченому якомога м`якшого покарання.

Посилання ОСОБА_7 на інші обставини, такі, як перебування на його утриманні неповнолітнього сина, цивільної дружини та інших непрацездатних хворих родичів та неповнолітніх сестер та брата, не може бути обставиною, яка істотно впливає на пом`якшення покарання за скоєні ним злочини.
Перешкодою для застосування ст. 69 КК України та пом`якшення покарання ОСОБА_7 є непогашені судимості за попередніми вироками та рецедив злочинів, що було враховано судом при визначенні міри покарання обвинуваченому у виді реального позбавлення волі, яке визначене як остаточне за правилами складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень, а не інше більш м`яке покарання.
При цьому, суд врахував пом`якшуючу обставину та позицію самого потерпілого та призначив за кожне із кримінальних правопорушень, за яким засуджується обвинувачений, мінімальний строк покарання у виді позбавлення волі передбачений санкцією статті, без додаткового покарання у виді конфіскації майна.

За наведенх обставин та даних про особу винного апеляційний суд не вбачає підстав для пом`якшення ОСОБА_7 покарання, тому вирок суду залишає без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, вирок Верховинського районного суду від 3.03.2021 року щодо нього без змін.

Ухвала вступає в силу з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3 місяців з часу її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - з моменту отримання її копії.

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4