Справа № 713/692/21
Провадження №1-кс/713/104/21
УХВАЛА
іменем України

08.04.2021 м. Вижниця

Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретарки судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника СД Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 від 30.12.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000125 від 01.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.355 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою на постанову дізнавача ОСОБА_4 від 30.12.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000125 від 01.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.355 КК України.

У скарзі вказував, що на підстави ухвали слідчого судді Вижницького районного суду дізнавачем Вижницького РВП 01.12.2020 року за №0000125 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.355 КК України по факту примушування до сплати неіснуючого боргу за спожитий природний газ.

Зазначав, що ним були надані дізнавачу документи, які підтверджували, що боргу у нього немає, а наявна переплата.

Однак дізнавач ОСОБА_4 наданих ним документів не дослідив, а 30.12.2020 року виніс безпідставну постанову про закриття кримінального провадження.

Просив скасувати постанову дізнавача ОСОБА_4 від 30.12.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000125 від 01.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.355 КК України, направити матеріали для продовження досудового розслідування та зобов`язати дізнавача ОСОБА_4 внести відомості про прийняте рішення до ЄРДР.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини, просив скаргу задовольнити.

Начальник органу дізнання Вижницького РВП ОСОБА_4 та прокурор Вижницької окружної прокуратури у судове засідання не з`явилися, належно повідомлені про місце, день та годину слухання скарги, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши заявника ОСОБА_3 , дослідивши скаргу, дійшов висновку, що скарга обґрунтована, але підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Слідчим суддею установлено, що 01.12.2020 року до ЄРДР за №0000125 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.355 КК України.

Постановою дізнавача Вижницького РВП ОСОБА_4 від 30.12.2020 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000125 від 01.12.2020 року закрито на підставі п.2 п.1 ст.284 КПК України.

У оскаржуваній постанові зазначено, що основним безпосереднім об`єктом злочину є встановлений порядок виконання цивільно-правових зобов`язань, тому в даному випадку відсутній склад злочину, передбаченого ч.1 ст.355 КК України.

Доказів направлення оскаржуваної постанови заявникові ОСОБА_3 матеріали кримінального провадження не містять.

Копію зазначеної постанови ОСОБА_3 отримав 02.04.2021 року, скаргу подано до суду 05.04.2021 року, а тому скарга подана в межах строку, передбаченого ст.304 КПК України.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У ч.1 ст.92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчим суддею установлено, що дізнавач ОСОБА_4 при винесенні оскаржуваної постанови допустив ряд порушень вимог КПК України, а саме:

з часу внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР жодних слідчих дій не проводив;

не надав належної оцінки викладеним у заяві ОСОБА_3 обставинам та наданим ним та прилученим до кримінального провадження письмовим доказам.

За вказаних обставин слідчий суддя дійшов висновку, що постанова дізнавача ОСОБА_4 від 30.12.2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000125 від 01.12.2020 року є передчасною, формальною та невмотивованою.

Статтею 40 ч.1 КПК України встановлено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Вирішення вимог скарги про внесення відомостей до ЄРДР про прийняте рішення не відноситься до компетенції слідчого судді, а тому дані вимоги задоволенню не підлягають.

Таким чином, вважаю, що скарга обґрунтована і підлягає до часткового задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову начальника СД Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 від 30.12.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000125 від 01.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.355 КК України скасувати.

Копію ухвали направити начальникові органу дізнання Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області для виконання, а прокуророві Вижницької окружної прокуратури Чернівецької області - для організації досудового розслідування у встановлені законом строки.

У задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1