Дата документу 22.03.2021 Справа № 334/7800/16-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/7800/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/751/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 1 березня 2021 року, якою у відношенні

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, маючого середню технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , 2015 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України,

продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29 квітня 2021 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 1 березня 2021 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29 квітня 2021 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не змінились і продовжують існувати, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , що виключає можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вказує, що по даному кримінальному провадженні постійно відкладаються судові засідання.

Зауважує, що він відбував покарання у період з 2017 по 2019 року, і за цей період його ніхто не викликав та не доставляв до суду.

Зазначає, що пройшов вже певний час, він змінився, проте чому його судять наразі, а ні тоді, коли він відбував покарання.

22 березня 2021 року надійшли доповнення до апеляційної скарги від обвинуваченого ОСОБА_8 , в яких вказує про те, що кримінальне провадження відносно нього не розглядається по суті тривалий час, прокурор ігнорує звернення судді ОСОБА_1 визвати в судове засідання його тітку, яка є потерпілою по вказаному провадженню та яка виправдає його дії.

Крім того, зазначає, що вдома на нього чекає малолітня донька, дружина та його хвора мати.

Також вказує, що надав характеристику з місця роботи, де колектив згодний взяти його на поруки.

Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи повідомленим про час та місце розгляду його апеляційної скарги, про що свідчить відповідна розписка в матеріалах справи, клопотань про забезпечення його участі в судовому засіданні апеляційного суду не подавав.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 підтримав подану ОСОБА_8 апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім. Крім того вказав, що обвинуваченому ОСОБА_8 дали гарантійний лист, який свідчить про обов`язок працевлаштування останнього на приватному підприємстві.

Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду у задоволенні апеляційної скарги просив відмовити, зазначив, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення про продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 . Зауважив, що обвинувачений ОСОБА_8 21 травня 2019 року був звільнений умовно-достроково і за час умовно-дострокового звільнення вчинив 2 кримінальних правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України та 1 кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України (в редакції, яка набрала чинності 14 січня 2021 року), у зв`язку із відсутністю клопотання обвинуваченого про розгляд апеляційної скарги за його участю, апеляційній розгляд здійснюється без його участі.

Заслухавши доповідь судді, захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження та дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема, частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою, правильно встановив як наявність певних ризиків, так і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи тяжкість інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, які відносяться до категорії тяжких злочинів проти власності, а також суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 8 років, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним, факт неодноразового відбування ним покарання в місцях позбавлення волі в минулому, продовжує й надалі існувати ризик переховування від суду.

Крім того, ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, у тому числі, корисливих тяжких злочинів проти власності, раніше неодноразово звільнявся з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, так і умовно достроково, вчинив кримінальне правопорушення в період умовно дострокового строку, не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, що вказує на те, що він заробляє на життя шляхом вчинення корисливих злочинів, та у свою чергу, в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших аналогічних корисливих злочинів.

Встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід, у тому числі, у вигляді особистого зобов`язання, як того вимагає апелянт, не здатний забезпечити виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Даних про такий стан здоров`я особи, щоб унеможливлювало продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання апеляційному суду під вартою не надано.

Наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 малолітньої дитини, дружини та мати висновків суду першої інстанції також не спростовують, оскільки родинні та соціальні зв`язки не є настільки міцними та впливовими на його поведінку, щоб гарантовано забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.
Доводи щодо тривалого розгляду справи, також не вказують в даному випадку про необхідність зміни застосованого запобіжного заходу, оскільки на цей час строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 не виходить за межі розумного строку та не суперечить ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки кореспондується з характером суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Крім того, критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості обвинувачених та кримінальних правопорушень щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, поведінка учасників кримінального провадження, тощо.

Посилання захисника в судовому засіданні апеляційного суду на можливе працевлаштування обвинуваченого ОСОБА_8 , не можуть слугувати дійсною гарантією відсутності у обвинуваченого наміру переховуватися від суду, не вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не є підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при продовженні строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 1 березня 2021 року, якою продовжено застосування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29 квітня 2021 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4