Справа №949/817/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

потерпілої: ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей: ОСОБА_8 ,

інспектора ювенальної превенції відділення поліції №1 Сарненського ВП ГУНП України в Рівненській області: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000159 від 15 квітня 2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, студента 3-го курсу ДПТНЗ "Дубровицький професійний ліцей", неодруженого, непрацюючого,
- раніше судимого 29 січня 2021 року за ч.1 ст.185 КК України вироком Дубровицького районного суду Рівненської області до покарання у виді арешту строком на 30 (тридцять) діб, на підставі статтей 104, 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

В С ТА Н О В И В:
ОСОБА_4 , який вже раніше вчиняв злочини проти власності, повторно, 04 квітня 2020 року близько 21 години, переконавшись, що його дії є непомітними для інших, таємно, шляхом зриву навісного замка, із корисливих мотивів, незаконно проник до підсобного приміщення, що розташоване в господарстві ОСОБА_7 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав зварювальний апарат марки "Дніпро-М" та саморобний електроподовжувач, власником яких є ОСОБА_7 , чим завдав шкоди потерпілій на загальну суму 1905,85 грн.
Крім того, ОСОБА_4 , який вчиняв раніше злочини проти власності, повторно, 05 квітня 2020 року біля 21 години, переконавшись, що його дії є непомітними для інших, таємно, із корисливих мотивів, умисно, незаконно проник до підсобного приміщення, що розташоване в господарстві ОСОБА_7 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , звідки викрав кутову шліфувальну машинку марки «FERM» та електроподовжувач, власником яких є ОСОБА_7 , чим завдав шкоди потерпілій на загальну суму 1074,83 гривень.
Крім того, ОСОБА_4 , який вчиняв раніше злочини проти власності, повторно, 12 квітня 2020 року біля 02 години, переконавшись, що його дії є непомітними для інших, таємно, із корисливих мотивів, умисно незаконно проник до підсобного приміщення, що розташоване в господарстві ОСОБА_7 , що знаходиться по АДРЕСА_2 та викрав будівельного міксера «Фиолент-Ргоfessional», власником якого є ОСОБА_7 , чим завдав шкоди потерпілій на загальну суму 747, 70 гривень.
Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, що дійсно у нього, при зазначених в обвинувальному акті обставинах, у квітні 2020 року, коли відпочивав з друзями по АДРЕСА_2 , виник умисел проникнути до чужого підсобного приміщення. Зірвавши коцюбою навісний замок, він проник до вказаного приміщення, звідки викрав електрозварювальний апарат та саморобний електроподовжувач. На наступний день ОСОБА_4 знову проник до вказаного приміщення, звідки викрав шліфувальну машинку та електроподовжувач. Третього разу викрав звідти будівельний міксер. На даний момент всі викрадені речі повернув. Переконував суд, що зробив для себе належні висновки. Просив у потерпілої вибачення, а також просив суд суворо його не карати.
Законний представник обвинуваченого просила застосувати мінімальну міру покарання, оскільки переконана в тому, що її син зробив для себе належні висновки та стверджувала, що він вже став на шлях виправлення.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 підтвердила викладені у обвинувальному акті обставини, додатково пояснивши, що обвинуваченого вона добре знає, оскільки він допомагав її сину. У квітні 2020 року до неї зателефонували і повідомили, що із її підсобного приміщення по АДРЕСА_2 були викрадені речі. Коли вона приїхала на місце події, то побачила, що дійсно з її підсобного приміщення були викрадені електроінструменти. На даний момент всі речі повернуті і претензій матеріального характеру до обвинуваченого вона не має. Просила суд суворо його не карати, оскільки впевнена, що він зробив для себе належні висновки.
Представники служби в справах дітей та органу ювенальної превенції просили суд обрати обвинуваченому найменш суворе покарання, що в мінімальній мірі буде обмежувати права неповнолітнього.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 .
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його законного представника, захисника, думку представників служби в справах дітей та ювенальної превенції, оцінивши у сукупності вищезазначені пояснення, а також дослідивши письмові докази, надані прокурором, суд дійшов висновку, що вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведено повністю, а тому суд кваліфікує його дії: за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням в інше приміщення.
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, згідно ст.12 КК України класифікується, як тяжкий злочин.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_10 , суд враховує те, що він раніше судимий (а.п.119-120), на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває (а.с.60), за місцем навчання характеризується посередньо (а.с.58), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.59). Згідно акту обстеження матеріально-побутового стану сім`ї дана сім`я має належні умови для проживання, скарг від сусідів чи інших осіб до Дубровицького ВП не надходило (а.с.88).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданої шкоди та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 визначених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в ч.ч.1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими статтею 72 цього кодексу.
Судом установлено, що в ході судового розгляду даного кримінального провадження ОСОБА_4 був засуджений 29 січня 2021 року Дубровицьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на тридять діб та на підставі ст.ст.104, 75 КК України звільнений від його відбування з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України, а тому в даному випадку ОСОБА_4 необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання на підставі ч.4 ст.70 КК України.
Крім того, згідно п. 1 ч.1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень менш суворий вид, покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Тому визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, характеристики відносно обвинуваченого. Суд приймає до уваги також те, що обвинувачений повністю визнавши свою вину, щиро розкаявся та надав показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, що свідчить про його небайдужість до наслідків, що настали, враховуючи висновок органу пробації, де значиться, що ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється, як низький, думку потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого та приймаючи до уваги, що вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 29 січня 2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_4 був засуджений до покарання у виді арешту, строком на 30 (тридцять) діб, на підставі статей 104, 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік, а інкримінований за цим вироком злочин він вчинив до постановлення попереднього вироку, тому суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, за якою кваліфікуються його дії, призначаючи остаточне покарання відповідно до вимог ч.4 ст.70, ст.72 КК України.
Разом із тим, враховуючи характеризуючі дані про винну особу, вік обвинуваченого, який є неповнолітнім, його поведінку до і після вчинення злочину, суд вважає, щообвинувачений не становить небезпеки для суспільства, а його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання у виді позбавлення волі і вважає за можливе, застосувавши ст. 104, 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, із встановленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде відповідати тяжкості злочину та особі обвинуваченого, сприяти виправленню та попередженню у вчиненні ним нових злочинів.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.
Документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 1307,60 грн., згідно вимог ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.
Майнова шкода відшкодована.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 29 січня 2021 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 10 (десяти) днів позбавлення волі, відповідно до ч.1 ст. 72 КК, перевівши менш суворий вид покарання у виді арешту в більш суворий у виді позбавлення волі, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Керуючись ст.ст.104, 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік.
Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 Кримінального Кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення попереднього вироку, тобто з 29 січня 2021 року.
Речові докази: зварювальний апарат марки Дніпро-М, кутову шліфувальну машинку FERM, міксер "Фиолент-Ргоfessional", заводський електроподовжувач та саморобний електроподовжувач, які визнані речовими доказами та приєднанні до матеріалів кримінального провадження №0000159 від 15 квітня 2020 року та які передані власнику під відповідальне зберіганні - повернути ОСОБА_7 .
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів на загальну суму 1307,60 грн. (одна тисяча триста сім гривень 60 копійок).
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: підпис
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду
Суддя Дубровицького
районного суду Рівненської області ОСОБА_1