Справа № 461/3097/21
Провадження №1-кп/461/406/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.05.2021 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження №0000565 від 01.04.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Луганськ, не працюючого, не одруженого, дітей не має, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України -

в с т а н о в и в:

30.03.2021 року, приблизно о 19 год. 09 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка», що по вул.Шептицьких, 43 у м.Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав із стелажу магазину віскі 40% 0,7 л VAT_69, в кількості 1 шт., вартістю 264,99 грн., чим спричинив ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному проступку визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно 30.03.2021 року, приблизно о 19 год. 09 хв., перебував в приміщенні магазину «Рукавичка», що по вул.Шептицьких, 43 у м.Львові та викрав із стелажу магазину віскі. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, який йому інкриміновано, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суди повинні виходити з класифікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, не одружений, дітей на утриманні не має, з середньою освітою, не працює, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.
Окрім того, 28.04.2021 року представник потерпілого ТзОВ ТВК «Львівхолод» подав до суду цивільний позов до ОСОБА_4 , в якому просить стягнути з відповідача відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального проступку, в розмірі 264,99 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що цивільний позов ТзОВ ТВК «Львівхолод» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального проступку, в розмірі 264,99 грн.необхідно задоволити, оскільки у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину та не заперечував проти задоволення цивільного позову в повному обсязі.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 185 КК України, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

Цивільний позов представника потерпілого ТзОВ ТВК «Львівхолод» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального проступку задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальні збитки в розмірі 264 (двісті шістдесят чотири) грн. 99 коп.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме:

- диск типу DVD-R, марки «PETRON» залишити при матеріалах кримінального провадження №0000565 від 01.04.2021 року;

- куртку синього кольору із смугою чорного кольору у верхній частині залишити у користуванні ОСОБА_4 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1