Провадження № 11-кп/4820/311/21
Справа № 686/8912/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2021 року,
в с т а н о в и л а :
Начальник Хмельницького міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області звернувся до суду з поданням про вирішення питання щодо зміни несплаченої суми штрафу засудженому ОСОБА_7 на інший вид покарання, передбачений ст.53 КК України.

Подання мотивував тим, що ОСОБА_7 не сплатив у встановлений законом строк штраф у розмірі 850 грн., призначений йому вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 червня 2020 року, який набрав законної сили 21 липня 2020 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні подання начальника Хмельницького міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області про вирішення питання щодо заміни несплаченої суми штрафу стосовно засудженого ОСОБА_7 .

Обґрунтовуючи своє рішення, місцевий суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, оскільки вирок Хмельницького міськрайонного суду від 18 червня 2020 року, яким ОСОБА_7 було засуджено за ч.1 ст.309 КК України, ухвалений на підставі угоди про визнання винуватості і суд не вправі змінити призначену міру покарання.

В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 12 лютого 2021 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Уважав, що ухвала Хмельницького міськрайонного суду від 12 лютого 2021 року підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Крім того, посилався на те, що засуджений ОСОБА_7 не виконав свій обов`язок щодо сплати штрафу у місячний строк після набрання вироком суду законної сили та не повідомив про це орган з питань пробації за місцем проживання.

Зазначав, що за змістом ст.ст.472, 475 КПК України положення угоди щодо узгодженого сторонами покарання та згоди підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням є такими, що зобов`язують суд призначити узгоджене сторонами покарання, якщо він дійде висновку про можливість затвердження угоди.

Разом із тим, ні положення ст.472 КПК України, ні зміст самої угоди про визнання винуватості, не можуть тлумачитись як такі, що визначають певну особливу матеріально-правову природу призначеного на підставі угоди покарання, що відрізняється від аналогічного покарання, призначеного судом при здійсненні кримінального провадження в загальному порядку (без угоди), або вказують на певний особливий порядок відбування такого покарання, оскільки це суперечитиме положенням кримінального та кримінально- виконавчого законодавства, які відповідних особливостей не визначають.

Крім того, на його думку, такі твердження узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20 березня 2019 року №51-7593км18 (справа 638/15818/14-к).

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, Хмельницьким міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Хмельницькій області перед місцевим судом порушувалося питання про заміну несплаченої засудженим ОСОБА_7 суми штрафу на інший вид покарання передбачений ст.53 КК України.

При цьому, вирок Хмельницького міськрайонного суду від 18 червня 2020 року, яким ОСОБА_7 було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 грн, був ухвалений на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором Хмельницької місцевої прокуратури та обвинуваченим.

Відмовляючи у задоволенні вказаного подання органу пробації, суд першої інстанції обґрунтував своє рішення тим, що чинним КПК України передбачено особливі наслідки невиконання засудженим вироку, ухваленого на підставі угоді, передбачені ст.476 КПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до висновку про застосування норм права, викладеному у Постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №638/15818/14-к, за змістом статей 471, 472, 475 КПК України положення угоди щодо узгодженого сторонами покарання та згоди підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням є такими, що зобов`язують суд призначити узгоджене сторонами покарання, якщо він дійде висновку про можливість затвердження угоди. Разом із тим, ні положення статей 471, 472 КПК України, ні зміст самої угоди про примирення чи визнання винуватості не можуть тлумачитись як такі, що визначають певну особливу матеріально-правову природу призначеного на підставі угоди покарання, що відрізняється від аналогічного покарання, призначеного судом при здійсненні кримінального провадження в загальному порядку (без угоди), або вказують на певний особливий порядок відбування такого покарання, оскільки це суперечитиме положенням кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, які відповідних особливостей не визначають.

Так, кримінальне процесуальне законодавство України визначає порядок здійснення кримінального провадження (ст.1 КПК України), а ст.ст.468-476 цього Кодексу регулюють особливості кримінального провадження на підставі угод.

Згідно з положеннями ст.ст.471, 472 КПК України зміст угоди про примирення та угоди про визнання винуватості включає узгоджене сторонами покарання та згоду підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням. Ця умова угоди відповідно до ч.1 ст.475 КПК України зобов`язує суд призначити саме узгоджене сторонами покарання, якщо він дійде висновку про можливість затвердження угоди, а тому цю умову слід вважати реалізованою в момент ухвалення судом вироку, яким призначено визначене угодою покарання. Обов`язковість же виконання такого покарання виникає не з положень угоди, а із самої матеріально-правової природи покарання та відповідних положень кримінального й кримінально-виконавчого законодавства (при цьому такий обов`язок не виключає можливості звільнення особи від його відбування на стадії виконання вироку чи заміни невідбутої частини покарання на підставах, передбачених законом).

Таким чином, заслуговують на увагу посилання прокурора про те, що місцевий суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та не застосував закон, який підлягає застосуванню, чим, у свою чергу, здійснив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин доводи прокурора необхідно визнати належно вмотивованими.

Обґрунтованими є також посилання на те, що суд першої інстанції не врахував висновки та позицію, викладені у постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року №51-7593км18 (справа 638/15818/14-к).

З огляду на викладене, колегія суддів знаходить достатні та законні підстави для скасування ухвали місцевого суду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді суд першої інстанції повинен урахувати вищенаведене та з дотриманням вимог кримінального процесуального закону всебічно, повно та об`єктивно дослідити фактичні обставини та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення .

Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 412, 413, 418, 419, 424, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2021 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника Хмельницького міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області про вирішення питання щодо заміни несплаченої суми штрафу стосовно засудженого ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4