Справа № 727/2619/21
Провадження № 1-кп/727/242/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1
за участю
секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0000554 від 09.03.2021 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Так, 09.03.2021 року біля 00 год. 10 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку №3, що розташований по провул.Ентузіастів в м.Чернівці, помітив припаркований автомобіль марки «ВАЗ» моделі 2107, червоного кольору, д.н. НОМЕР_1 , 1983 року випуску, який належить ОСОБА_6 .

Маючи на меті, заволодіння чужим майном, діючи умисно, протиправно, останній почав реалізовувати свій злочинний умисел та через незачинені передні ліві водійські дверцята, проник до салону вказаного автомобіля, де за допомогою ключа, який знаходився в замку запалювання, завів двигун та заволодів вказаним транспортним засобом, вартість якого відповідно до висновку експерта за №СЕ-19/126-21/1884-АВ від 17.03.2021 року становить 20546 грн. 93 коп., залишивши місце вчинення злочину.

У подальшому ОСОБА_5 , незаконно володіючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі 2107, червоного кольору д.н. НОМЕР_1 , 1983 року народження, належним ОСОБА_6 , при невстановлених обставинах пошкодив вказаний транспортний засіб, чим спричинив потерпілому, відповідно до висновку експерта за №СЕ-19/126-21/1884-АВ від 17.03.2021 року, матеріальну шкоду на суму 5312 грн. 85 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю та суду пояснив, що дійсно при вказаних в обвинуваченні обставинах, у вказаному місці та час він заволодів транспортним засобом потерпілого. У вчиненому щиро кається, завдану шкоду відшкодував повністю.

Крім показів обвинуваченого, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими та проаналізованими судом, а саме:

-Витягом з ЄРДР № 0000554 від 09.03.2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_5 09.03.2021 року біля 00 год. 10 хв., перебуваючи біля будинку №3, що по провул.Ентузіастів м.Чернівці, через незачинені ліві передні водійські дверцята заволодів автомобілем марки «Ваз» моделі 2107, червоного кольору, д.н. НОМЕР_1 . (а.п.1);

-Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.03.2021 року, згідно якої ОСОБА_6 о 01 год. 30 хв. повідомив про заволодіння належним йому транспортним засобом (а.п. 11).

-Протоколом огляду місця події від 09.03.2021 року, відповідно до якого було оглянуто карман для паркування, що за адресою АДРЕСА_2 та фото таблицею до нього. Під час огляду вздовж будинку виявлено дві відеокамери, що оглядають прилеглу територію по АДРЕСА_2 (а.п.13-17);

-Протоколом огляду місця події від 09.03.2021 року, у ході проведення якого було оглянуто автомобіль марки «Ваз 2107», червоного кольору д.н. НОМЕР_1 , що розташований на проїзній частині навпроти будинку 2-б по провул.Ентузіастів м.Чернівці, за кермом якого був ОСОБА_5 та фото таблицею до нього. На момент огляду транспортного засобу на передній боковій частині з боку водія виявлено вм`ятину, передня частина пошкоджена, фара не працює. Також під час огляду виявлено та вилучено сліди рук (а.с.19-23);

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.03.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_6 вказав на особу зображену на фото №1, яка 09.03.2021 року була за кермом його автомобіля під час зупинки працівниками поліції (а.п.37);

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.03.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_7 вказала на особу зображену на фото №2, яка 09.03.2021 року була за кермом викраденого автомобіля під час зупинки працівниками поліції (а.п.42);

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.03.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_8 вказав на особу зображену на фото №3, яка 09.03.2021 року була за кермом викраденого автомобіля під час зупинки працівниками поліції (а.п.47);

-Висновком експерта від 09.03.2021 року, згідно якого середня ринкова вартість автомобіля марки «Ваз», моделі 2107, червоного кольору, д.н. НОМЕР_1 , станом на 09.03.2021 року становить 24830 грн. 13 коп. (а.с.86-91);

-Висновком експерта від 17.03.2021 року, згідно якого середня ринкова вартість автомобіля становить 20546 грн. 93 коп., вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Ваз», моделі 2107, червоного кольору, д.н. НОМЕР_1 , станом на 09.03.2021 року становить 5312 грн. 85 коп. (а.с.110-125).

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення: те, що правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 КК України є не тяжким, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно.

Суд також враховує, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, завдану шкоду відшкодовано повністю.
Наведені обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує наступне.
Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, обтяжують покарання, та особу винного, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідністьпризначення покарання обвинуваченому у межах санкції статті обвинувачення.
Статтею 17 Закону від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Виходячи з міжнародно-правових зобов`язань держави, положень ст. 8 Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі -Конвенція), дотримання принципу верховенства права є однією з умов демократичного суспільства.
Зокрема,п. 1 ст. 5 Конвенції зазначено: «Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом».
У справі «Гарькавий проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що, коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція.
Враховуючи те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та повністю визнав свою вину, раніше не судимий, а також те, що потерпілий не наполягав на суворій мірі покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, оскільки ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину та критичним ставленням до вчиненого, усвідомлення своєї провини і засудженням своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.
Таку міру покарання суд вважає необхідною не тільки для покарання ОСОБА_5 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.
Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення експертизи, відповідно до ст.124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 484 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України і за його вчинення призначити покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1(один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити обрану у виді домашнього арешту .

Речовий доказ: документи та автомобіль марки «ВАЗ», моделі 2107, червоного кольору, д.н. НОМЕР_1 , 1983 року випуску, що передані на зберігання ОСОБА_6 залишити у власності останнього.

Речовий доказ: викрутку плоску із гумовою ручкою чорно-жовтого кольору; частину механізму від замка запалювання, пошкоджену із пластиковим накидачем у вигляді захисного чохла та ключа до нього із чорною рукояткою, які передано до камери зберігання речових доказів Чернівецького районного управління поліції повернути ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 2778 грн. 65 коп.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1