ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1/753/35/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Попереднього розгляду справи.

"25" лютого 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ;
ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5
при секретарі ОСОБА_6
з участю захисників ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві попередній розгляд кримінальної справи по обвинуваченню:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України , уродженця м. Києва, проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта середня , не працюючого , одруженого, маючого на утриманні сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ст. 55 КК України не судимого, у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 86 ч.2, 89 ч.3, 93 п.п. 'а, е, 'і-, з; 101 ч.3, 140 ч.3, 142 ч.3. 145 ч.2, 215-3 ч.З КК України в редакції 1960 року;-
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва проживаючого ( с. Бортничі), українця, громадянина України, освіта середня неповна , не працюючого, не одруженого , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 28.05.1999 року Харківським районним судом м. Києва ,за ст. 17 ч. 2 , 140 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна з відстрочкою виконання покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки з сплатою штраіу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян -, у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 86 ч.2, 89 ч.3, 93 п.п. 'а, е, 'і-, з; 101 ч.3, 140 ч.3, 142 ч.3. 145 ч.2, 215-3 ч.З КК України в редакції 1960 року;
В с т а н о в и в:
Кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_11 за . ст.ст. 86 ч.2, 89 ч.3, 93 п.п. 'а, е, 'і-, з; 101 ч.3, 140 ч.3, 142 ч.3. 145 ч.2, 215-3 ч.З КК України в редакції 1960 року; надійшла до Дарницького районного суду м. Києва 29.12.2015 року.
Прокурор просить призначити справу до судового розгляду по 1 інстанції і викликати в судове засідання осіб, які зазначені в списку , доданому до обвинувального висновку, вважаючи , що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст. 237 КПК України .

У підготовчому засіданні захисники обвинуваченого , адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_7 не заперечували проти призначення кримінальної справи до розгляду , заявили клопотання про скасування запобіжного заходу з тримання під вартою ОСОБА_12 , посилаючись на те що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_13 не буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі, або продовжувати злочинну діяльність, а також приймаючи до уваги ті факти, що: ОСОБА_13 перебуває під вартою 15 років 20 діб; довічне позбавлення волі ОСОБА_13 вже не може бути призначено в будь-якому разі, а максимально можливий в Україні строк позбавлення волі він вже відбув, немає достатніх підстав для подальшого застосування щодо ОСОБА_13 будь-якого запобіжного заходу.
Згідно ч.З ст.148 КПК України (1960 p.), якщо немає достатніх підстав для застосування запобіжного заходу, від підозрюваного, обвинуваченого або підсудного відбирається письмове зобов`язання про явку на виклик особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора або суду, а також про те, що він повідомить про зміну свого місця перебування.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гласить, що Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "с" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження (п.З).
Крім того, стаття 6 тієї ж Конвенції передбачає, що Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку (п. 1).
В даному випадку тримання ОСОБА_13 під вартою під час судового розгляду його справи без визначення певного строку є несумісним з вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суперечить принципу правової визначеності та захисту від свавілля, які є загальною ідеєю Конвенції та конституційного принципу верховенства права.
Прокурор: заперечував проти скасування запобіжного заходу відносно ОСОБА_13 , оскільки останньому інкримінується ряд тяжких та особливо тяжких злочинів , які передбачають в тому числі і пожиттєве позваблення волі, а тому клопотання є передчасним.
Крім того від сестри померлого засудженого ОСОБА_11 ОСОБА_14 надійшла заява про закриття кримінальної справи відносно її брата ОСОБА_11 за ст.ст. . 86 ч.2, 89 ч.3, 93 п.п. 'а, е, 'і-, з; 101 ч.3, 140 ч.3, 142 ч.3. 145 ч.2, 215-3 ч.З КК України в зв`язку з його смертю.
Заслухавши доповідь прокурора, вивчивши матеріали справи, суд вважає ,що справа підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.
Дана справа згідно зі ст. 33 КПК України за підсудністю підлягає розгляду Дарницьким районним судом м. Києва.
Підстав для закриття чи зупинення провадження по справі немає.
Обвинувальний висновок складено у відповідності до вимог КПК, при затвердженні прокурором обвинувального висновку дотримані вимоги закону.
Суттєвих порушень кримінально-процесуального законодавства, які б перешкоджали судовому розгляду справи , не встановлено.
Щодо клопотання про скасування запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_12 суд вважає , що клопотання захисників підлягає задоволенню
30 січня 2001 року відповідно до положень чинного КПК України було санкціоновано арешт ОСОБА_13 і останньому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою , який з того часу не змінювався. Таким чином на даний час ОСОБА_13 відбув під вартою та у місці відбування покарання 15 років 25 діб.
Відповідно до п.9 Перехідних положень Кримінально- процесуального кодексу України 2012 року запобіжні заходи , застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим кодексом , продовжують свою дію до моменту їх зміни , скасування чи припинення в порядку , що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гласить, що Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "с" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження (п.З).
Оскільки у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Чанєв проти України» (Заява № 46193/13) від 9 жовтня 2014 року, яке набуло статусу остаточного 09 січня 2015 року Суд, аналізуючи дотримання вимог ст. 5 Конвенції, коли заявник ОСОБА_15 тримався під вартою без судового рішення, послався на положення статті 29 Конституції України, якою також передбачено, що « ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду», а у випадку ОСОБА_13 , такого рішення, яке б охоплювало період після скасування судових рішень, якими його було засуджено і призначено покарання , немає
Отже, вирішуючи питання запобіжного заходу щодо ОСОБА_13 у зв`язку із скасуванням судових рішень, суд виходить з вимог ст.ст.148,150КПК України, ст. 8 і 29 Конституції України.
Наведені конституційні гарантії права на свободу та особисту недоторканність, поєднуються з такими ж вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 р. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року встановлено, що «відсутність чітко сформульованих положень, які б визначали, чи можливо належним чином продовжити (якщо так, то за яких умов) застосування на стадії судового слідства запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного на визначений період на стадії досудового слідства», «не відповідає критерію "передбачуваності закону" для цілей пункту 1 статті 5 Конвенції» (п.74).
Також, у данному Рішенні ще в 2011 році встановлено порушення ст. 5 Конвенції, коли «тримання під вартою не передбачається ні конкретним положенням законодавства, ні судовим рішенням» (п.74), а тому подібна обставина у справі щодо ОСОБА_13 вимагає судового врегулювання.
Враховуючи наявність підстав для закриття кримінальної справи відносно відносно ОСОБА_11 , обвинуваченого за ст.ст.. 86 ч.2, 89 ч.3, 93 п.п. 'а, е, і-, з; 101 ч.3, 140 ч.3, 142 ч.3. 145 ч.2, 215-3 ч.З КК України в редакції 1960 року; , приймаючи до уваги заяву рідної сестри померлого ОСОБА_14 про закриття кримінальної справи в зв`язку зі смертю ОСОБА_11 , кримінальна справа відносно ОСОБА_11 підлягає закриттю на підставі ст.6 п.8 КПК України , оскільки згідно свідоцтва про смерть , виданого 10.02.2014 року , №88 ОСОБА_11 помер в віці 29 років , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Враховуючи викладене, керуючись ст. 237., 274, 240,245,253,17 КПК України , ст. 6 п. 8 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_9 за ст.ст. 86 ч.2, 89 ч.3, 93 п.п. 'а, е, 'і-, з; 101 ч.3, 140 ч.3, 142 ч.3. 145 ч.2, 215-3 ч.З КК України в редакції 1960 року; призначити до розгляду в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва з обов`язковою участю прокурора на 10.03.2016 року о 11-00 год
Щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого за ст.ст. 86 ч.2, 89 ч.3, 93 п.п. 'а, е, 'і-, з; 101 ч.3, 140 ч.3, 142 ч.3. 145 ч.2, 215-3 ч.З КК України в редакції 1960 року, кримінальну справу закрити в зв`язку з його смертю.
Справу розглядати коллегією суддів у відкритому судовому засіданні .
Викликати в судове засідання осіб згідно до списку доданому до обвинувального висновку.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого ст.ст. 86 ч.2, 89 ч.3, 93 п.п. 'а, е, 'і-, з; 101 ч.3, 140 ч.3, 142 ч.3. 145 ч.2, 215-3 ч.З КК України в редакції 1960 року- тримання під вартою скасувати , звільнити його негайно в залі суду з-під варти .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

судді :