Справа № 459/667/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/856/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 02 липня 2020 року стосовно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя м. Сокаля, Львівської області, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого, зокрема, 12.12.2016 року Червоноградським міським судом Львівської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком у 3 роки 3 місяці; 29.12.2016 року Сокальським районним судом Львівської області за ч.1 ст.395 КК України до покарання у виді 2 місяці арешту,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя м. Червонограда, Львівської області, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, без судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с. Вербове, Сокальського району, Львівської області, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого, востаннє 18.08.2015 року Червоноградським міським судом Львівської області за ч.2 ст. 185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком у 4 роки 8 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України,
за участю:

прокурора - ОСОБА_11 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ,

встановила:

Захисники обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_9 - адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_9 подали апеляційні скарги на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 02 липня 2020 року, яким:
визнано ОСОБА_13 винуватим в учиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк у 2 (два) роки;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк у 3 (три) роки;

за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк у 3 (три) роки;

На підставі ст. 70 КК України визначено ОСОБА_9 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк у 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахується з часу його фактичного затримання 06.04.2020 року.

Визнано ОСОБА_7 винуватим в учиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк у 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з часу його фактичного затримання 13.03.2020 року.

Визнано ОСОБА_10 винуватим в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк в 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_10 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_7 залишено без змін до набрання вироком законної сили.

У задоволені цивільного позову ОСОБА_14 до ОСОБА_9 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_14 2500 грн. витрат на правову допомогу.

Вирішено питання з речовими доказами в порядку ст. 100 КПК України.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 16.03.2020 року скасовано.

Даний вирок оскаржив адвокат ОСОБА_6 та просив скасувати вирок суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України та виправдати за відсутності в його діях складу злочину.

Апелянт зазначає, що висновки суду викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам справи стосовно ОСОБА_7 .

Покликається, що суд на основі припущень засудив ОСОБА_7 мотивуючи доведеністю винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна пов`язаного з проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Апелянт вважає, що дії ОСОБА_7 не вірно кваліфіковані так як ОСОБА_9 зайшов у житло ОСОБА_15 маючи ключі від нього та створив вільний доступ до нього, відповідно у житло вони не проникали. Судом не доведено умисел ОСОБА_7 на викрадення чужого майна так як саме на прохання ОСОБА_9 він взяв рюкзак, який лежав у другому коридорі сказавши що то його річ. Покази ОСОБА_7 судом до уваги взяті не були.

На вирок суду першої інстанції подав апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_8 , який просив скасувати вирок відносно ОСОБА_9 та ухвалити новий вирок яким:

- визнати ОСОБА_9 винуватим за ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі;

- закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 за ч.2 ст. 185 КК України про викрадення у ОСОБА_15 грошових коштів в сумі 5900 грн. та зв`язки ключів від будинку, через недоведеність винуватості особи;

- визнати ОСОБА_9 винуватим за ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 в строк покарання попереднє ув`язнення з 06.04.2020 по вступ вироку в законну силу з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_9 з 06.04.2020.

Апелянт вважає вирок незаконним, необгрунтованим та винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права, через неповноту судового розгляду без дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що ОСОБА_9 у судовому засіданні свою вину визнав частково, пояснивши що жодної попередньої змови між ним і ОСОБА_10 , чи між ним та ОСОБА_7 не було і він не повідомляв нікого про наміри вчинити крадіжки.

Апелянт зазначає, що в судовому засідці 11.06.2020 йому стало відомо про об`єднання кількох кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_9 , після чого ним було заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, так як на досудовому слідстві він участі не приймав, однак йому в цьому було відмовлено та розпочато допит потерпілого ОСОБА_14 . Тобто, сторона захисту не в повній мірі володіла інформацією про обставини справи при допиті потерпілого. Такими діями суд першої інстанції порушив право на захист обвинуваченого ОСОБА_9 згідно ст. 20 КПК України, а це є підставою для скасування вироку.

Апелянт звертає увагу, що судом першої інстанції не було доведено змову ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у викрадені у ОСОБА_15 грошових коштів в сумі 5900 грн. та зв`язки ключів від домоволодіння, однак, по цьому епізоду ОСОБА_9 не було виправдано. Аналогічну помилку вчинив суд і по відношенню до ОСОБА_7 не виправдавши його по цьому епізоду.

Апелянт покликається, що таємне викрадення у потерпілого ОСОБА_14 ОСОБА_9 скоїв 29.10.2016, а тому до нього повинні застосувати ч.5 ст. 72 КК України, в редакції від 26.10.2016, тобто те, що 1 день попереднього ув`язнення з 06.04.2020 по день вступу вироку в законну силу слід рахувати за 2 дні позбавлення волі. Отже, суд першої інстанції неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність.

По епізоду з потерпілим ОСОБА_14 слід звернути увагу, що останній добровільно передав ОСОБА_9 банківську картку назвавши йому пін-код до карти.

Судом першої інстанції при призначення покарання ОСОБА_9 не враховано в повній мірі характеризуючі дані обвинуваченого і те, що у нього на утриманні є 2 малолітніх дітей.

Вирок суду першої інстанції оскаржив обвинувачений ОСОБА_9 , який просить змінити вирок та зменшивши строк покарання через суворість до 4 років позбавлення волі з врахуванням ч.5 ст. 72 КК України починаючи з 06.04.2020 по день набрання вироку законної сили, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Свою вину у скоєному визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочинів, щиро покаявся. Крім того на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей 7 і 11 років. Крім того просить врахувати невинуватість ОСОБА_7 , оскільки він не був його спільником і бажає це доводити в суді апеляційної інстанції разом з ОСОБА_7 .

Представник потерпілого ОСОБА_14 - адвокат ОСОБА_16 подав заперечення на апеляційні скарги в яких просить вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_9 29.10.2016 року о 00 годин 07 хвилин повторно, перебуваючи в приміщенні магазину «АВС» за адресою: Львівська область, м. Червоноград, пр. Шевченка, 16а, використовуючи викрадений офіційний документ, а саме кредитну картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_14 , з корисливих мотивів та власного збагачення таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_14 гроші в сумі 7280 гривень, знявши їх у банкоматі.

Крім цього, ОСОБА_9 29.10.2016 року, діючи повторно, знаходячись у приміщенні магазину «АВС» за адресою: Львівська область, м. Червоноград, пр. Шевченка, 16а, використовуючи викрадений офіційний документ, а саме кредитну картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_14 , за допомогою банкомату №CALV7317 оформив кредит готівкою на суму 16640 гривень, які в подальшому з корисливих мотивів та власного збагачення таємно викрав, знявши їх у банкоматі.

Також ОСОБА_9 , 29.10.2016 року, близько 02 години 33 хвилини, діючи повторно, перебуваючи на вул. Богдана Хмельницького, 14а у м.Червонограді Львівської області, використовуючи викрадений офіційний документ, а саме кредитну картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_14 , з корисливих мотивів та власного збагачення, таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_14 гроші в сумі 530 гривень, знявши їх у банкоматі.

Крім цього, ОСОБА_9 29.10.2016 о 03 годині 40 хвилин діючи повторно, перебуваючи в приміщенні відділення банку «Ощадбанк» за адресою: Львівська область, м.Сокаль, вул. Шептицького, 105, використовуючи викрадений офіційний документ, а саме кредитну картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_14 , з корисливих мотивів та власного збагачення, таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_14 гроші в сумі 107 гривень, знявши їх у банкоматі.

ОСОБА_9 14.02.2020 року, близько 20 години 48 хвилини, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з корисливих мотивів та власного збагачення таємно викрали з приміщення магазину «Рукавичка» ТзОВ «ТВК «Львівхолод», що на пр. Шевченка, 18а у м. Червонограді, Львівської області: алкогольний напій віскі торгової марки «JimBeam», об`ємом 0,5 л, закупівельною вартістю 346 гривень 68 копійок, пляшку алкогольного напою коньяку торгової марки «Koblevo» 5* Коньяки України, об`ємом 0,25 л, закупівельною вартістю 74 гривні 44 копійки, плитку шоколаду «Milenium» білий шоколад, вагою 100 грам, закупівельною вартістю 31 гривня 46 копійок.

Крім того, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 14.02.2020 року, близько 21 години 00 хвилини, повторно, за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів та власного збагачення таємно викрали з приміщення магазину «Рукавичка» ТзОВ «ТВК «Львівхолод», що на пр. Шевченка, 18а у м.Червонограді Львівської області: пляшку алкогольного напою віскі боргової марки «JackDaniels» об`ємом 0,5 л, закупівельною вартістю 433 гривень 58 копійок, пляшку віскі торгової марки «Ballantines Finest», об`ємом 0,7 л, закупівельною вартістю 328 гривні 89 копійок, пляшку алкогольного напою лікеру «Canari», об`ємом 0,35 л, закупівельною вартістю 102 гривні 96 копійок та плитку шоколаду «Milenium» білий шоколад, вагою 100 грам, закупівельною вартістю 31 гривня 46 копійок.

Крім того, ОСОБА_9 12.03.2020 близько 21 години, повторно, перебуваючи у залі будинку АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів та власного збагачення таємно викрав із наплічної жіночої сумки ОСОБА_15 грошові кошти у розмірі 5900 гривень.

ОСОБА_9 та ОСОБА_7 13.03.2020 року, близько 03 години 24 хвилин, за попередньою змовою між собою, повторно, проникли у приміщення будинку на АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_15 , звідки з корисливих мотивів та власного збагачення намагалися викрасти належний ОСОБА_17 наплічний рюкзак зеленого кольору із вставками елементів кольору «Хакі», у якому знаходилися одяг та грошові кошти у сумі 300 гривень, проте ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , не вчинили всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від їх волі, так як були викриті потерпілим ОСОБА_17 , після чого ОСОБА_9 з місця злочину втік, а ОСОБА_7 , при якому було вищевказане викрадене майно, був затриманий при втечі з місця злочину.

ОСОБА_9 , 04.04.2020 року, у вечірній час, повторно, незаконно проник в приміщення квартири АДРЕСА_2 , належне ОСОБА_18 , звідки з корисливих мотивів та власного збагачення таємно викрав болгарку, марки «РІТ», вартістю 600 гривень, ящик з інструментом марки «NeoTools», вартістю 4500 гривень, електродрель марки «DWT» вартістю 600 гривень, перфоратор «Белорусмаш» БПЄ-2100 вартістю 1250 гривень, 1 ящик з автоінструментів, вартістю 800 гривень, бухту мідного дроту, трьох жильного довжино 100 метрів, вартістю 1500 гривень, зарядний пристрій до акумулятора «Unitec» вартістю 400 гривень, домкрат марки «Start» вартістю 800 гривень.

Заслухавши суддю - доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 про задоволення їх апеляційних скарг та апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , міркування адвоката ОСОБА_6 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_7 про задоволення його апеляційної скарги та апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_9 і адвоката ОСОБА_8 , думку прокурора, який просив відмовити у задоволені всіх апеляційних скарг та залишити без змін вирок суду першої інстанції, мотивувавши обґрунтованість висновку суду першої інстанції всіх обставин справи, які були взяті до уваги і які відкинуті судом через недоведеність стороною обвинувачення обставин по деяких епізодах, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції встановив фактичні обставини вчинених обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_7 кримінальних правопорушень.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, за обставин, вказаних у вироку суду, ґрунтується на зібраних у справі доказах.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 , з врахуванням доведеності його винуватості, вірно кваліфіковані: як таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно, за ч. 2 ст. 185 КК України; як таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, за ч.2 ст.185 КК України; як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, пов`язану з проникненням у житло, за ч. 3 ст. 185 КК України; як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), пов`язаний із проникненням у житло, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб й кваліфікований, за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.

Винуватість ОСОБА_7 у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), пов`язаному із проникненням у житло, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, є доведеною судом першої інстанції.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

У суді апеляційної інстанції був здійснений детальний аналіз матеріалів кримінального провадження, обставин справи, які безсумнівно доведені судом першої інстанції та які базуються на фактичних обставинах справи, а не на припущеннях, як про це зазначав в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 .

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано вважав недоведеним пред`явлене органом досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_9 у викраденні з наплічної жіночої сумки ОСОБА_15 5900 гривень за попередньою змовою з ОСОБА_7 , а останньому вчинення цього злочину повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , оскільки на підтвердження попередньої змови ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на вчинення цього злочину стороною обвинувачення не подано жодного доказу, обидва обвинувачені заперечили цю обставину у суді й ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_7 не було відомо про його намір вчинити крадіжку майна ОСОБА_15 . У зв`язку з цим суд виключив з обвинувачення ОСОБА_9 у цьому злочині ознаку, за попередньою змовою групою осіб, а з обвинувачення ОСОБА_7 ч. 2 ст. 185 КК України.

Таємне викрадення зв`язки ключів до домоволодіння з кишені куртки ОСОБА_15 , вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, виключено з обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , оскільки прокурор у судовому засіданні просила суд не враховувати цю частину обвинувачення, й, крім того, зазначене обвинувачення не містить відомостей про вартість цих предметів, а отже, наявність підстав вважати їх майном, яке має певну вартість, у розумінні ст. 185 КК України з урахуванням роз`яснення, що міститься у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», немає.

Що стосується покликань адвоката ОСОБА_8 про порушення права на захист, оскільки він не знав про обєднання кількох кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_9 в одне кримінальне провадження, то таке не відповідає дійсності.

Так, адвокат ОСОБА_8 був залучений по наданню правової допомоги обвинуваченому ОСОБА_9 04.06.2020, через регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, і вже 09.06.2020 був ознайомлений з матеріалами справи згідно його заяви (а.с.241 т.1).

Перед цим 09.06.2020 судом першої інстанції, під час підготовчого судового засідання, було винесено ухвалу про об`єднання чотирьох кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_9 , за його клопотанням, в одне провадження (а.с.231-232 т.1). Таким чином захисник ОСОБА_8 був проінформований про всі дії вчиненні судом першої інстанції. Допит потерпілих здійснювався за його участю 11.06.2020, а клопотання про ознайомлення ще з однією із об`єднаних справ був ним заявлений до допиту потерпілих, а в подальшому адвокат на клопотанні не наполягав. Відповідно матеріалами справи спростовані апеляційні вимоги адвоката в цій частині.

Апеляційні вимоги адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 , стосовно необхідності перерахунку обвинуваченому ОСОБА_9 строку відбування покарання у виді позбавлення волі з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення, знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки ОСОБА_9 вчинив таємне викрадення у потерпілого ОСОБА_14 29.10.2016 року. Відповідно до нього необхідно застосувати ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015.

Так, ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (далі Закон № 838-VIII) передбачала, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (далі Закон № 2046-VIII), який набрав чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст. 72 КК України було викладено у такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Щодо правил зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України у відповідній редакції, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17) зазначила, що зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є кримінально-правовим наслідком діяння в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, який впливає на становище особи за ст. 5 КК України (поліпшує або погіршує його).

Закон № 838-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи в розумінні ст. 5 КК України, оскільки передбачає зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У свою чергу Закон № 2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи в розумінні ст. 5 КК України, оскільки вводить (повертає) зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішуючи питання про те, якою редакцією ч.5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено в частинах 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з висновком, викладеним у п. 105 згаданої постанови Великої Палати Верховного Суду, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки його зворотна дія як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 вчинив злочин по епізоду з потерпілим ОСОБА_14 29.10.2016 року.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 06.04.2020 по день ухвалення рішення судом апеляційної інстанції з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, частково задовольнивши тим самим апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника.

Стосовно апеляційних вимог обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника про неврахування судом першої інстанції, як пом`якшуючу обставину, перебування на утриманні у ОСОБА_9 двох малолітніх дітей, то підтвердження цьому в справі немає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок є законним й обґрунтованим, призначене покарання відповідає особам обвинувачених, відтак підстав для скасування чи зміни судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 02 липня 2020 року щодо ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України- залишити без змін.

Зарахувати ОСОБА_9 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06.04.2020 по 14.07.2021, на підставі п.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженими, які утримуються під вартою - з моменту отримання копії ухвали в той же строк

Головуючий:

Судді: