Ухвала
07 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 552/1272/17
провадження № 51-5591ск18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року,
встановив:
Потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказане судове рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 10 березня 2021 року касаційну скаргу потерпілого було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) та надано строк на усунення недоліків.
Зокрема, у вищевказаній ухвалі зазначалося, що ОСОБА_4 , не погоджуючись

з ухвалою Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року та указуючи про невідповідність оскарженої ухвали вимогам статей 370, 419 КПК, оскільки, за його твердженням, вона не містить належного обґрунтування щодо доводів апеляційної скарги про невідповідність призначеного засудженому ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі через м`якість, не зазначає, які саме доводи апеляційної скарги були залишені судом апеляційної інстанції без уваги та яких порушень норм матеріального або процесуального права при цьому допустився суд.
Крім того, в змісті касаційної скарги не наведено обґрунтування того, які порушення закону України про кримінальну відповідальність допустив суд апеляційної інстанції,

з огляду на положення ст. 414 КПК, а також які права потерпілого, з урахуванням приписів п. 7 ч. 1 ст. 393 цього Кодексу, порушив суд за результатами апеляційного перегляду.

На виконання ухвали Верховного Суду від 10 березня 2021 року, потерпілий ОСОБА_4 подав нову касаційну скаргу, однак зазначених в ухвалі недоліків не усунув.
Зокрема, потерпілий повторно указує про невідповідність оскарженої ухвали вимогам статей 370, 419 КПК з підстав неналежного обґрунтування призначення засудженому ОСОБА_5 покарання, які аналогічні раніше поданій касаційній скарзі, однак не зазначає, які доводи апеляційної скарги, які б обґрунтовували явну несправедливість при призначенні засудженому ОСОБА_5 покарання через м`якість, були залишені судом апеляційної інстанції без уваги, та яких порушень норм матеріального або процесуального права при перегляді вироку в цій частині допустився суд апеляційної інстанції.
Крім того, в повторно поданій касаційній скарзі потерпілий не обґрунтовує в контексті приписів п. 7 ч. 1 ст. 393 КПК, порушень судом апеляційної інстанції норм КПК за результатами апеляційного перегляду стосовно ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК та в межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене, з урахуванням вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, зважаючи на те, що потерпілий ОСОБА_4 недоліків касаційної скарги не усунув, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути потерпілому ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3