Справа № 504/1428/21
Номер провадження 1-кс/504/436/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.05.2021 рокусмт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000337 від 02.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся вказаним клопотанням в якому просить накласти арешт на: 7 слідів ПР; 1 слід тканинної структури; два ножа довжиною 200 мм та 210 мм; циліндр механічного замку; механічний замок з ригелем, із забороною власнику, чи іншим особам розпоряджатись будь-яким чином цим майном та використовувати його для запобігання їх зникнення, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Як вбачається з клопотання, слідчим відділом ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000337 від 02.05.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.05.2021 року до чергової частини ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській область надійшла заява від гр-ки ОСОБА_5 , 1973 р.н. про те, що в період часу з 30.04.2021 року по 01.05.2021 року, невстановлена особа, шляхом підбору ключа до вхідних дверей, проникла до приватної квартири АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала майно. Сума матеріального збитку встановлюється.

В ході досудового розслідування та при проведенні першочергових слідчих дій було здійснено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , а також вилучено: 7 слідів ПР; 1 слід тканинної структури; два ножа довжиною 200 мм та 210 мм; циліндр механічного замку; механічний замок з ригелем.

Звертаючись з клопотанням, сторона обвинувачення зазначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження та збереження речових доказів, є необхідність у арешті вищевказаного майна, із забороною власнику, чи іншим особам розпоряджатись будь-яким чином цим майном та використовувати його для запобігання їх зникнення, пошкодження аба настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, що забезпечить їх цілісність та не дасть змогу фактичному користувачу або іншим особам внести зміни, знищити це майно до проведення відповідних експертиз.

Прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.

Слідчий СВ Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області та власник майна у судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання та вислухавши слідчого, слідчий суддя дійшов до натупного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 01 травня 2021 року слідчим відділом Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000337

01 травня 2021 року в ході огляду місця події було виявлено та вилучено вищевказане майно, яке в подальшому постановою слідчого від 02 травня 2021 року визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів уримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Таким чином, з огляду на викладене, перед слідчим суддею доведено існування підстав вважати, що обумовлені слідчим речі є доказами в рамках даного кримінального провадження, що в свою чергу свідчить про наявність у слідчого судді підстав для застосування в рамках заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зазначеної у клопотанні особи, пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремої особи, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

В свою чергу, метою накладення арешту майна є необхідність забезпечення збереження речового доказу (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), яке, крім того, в подальшому буде використовуватися при проведенні відповідних процесуальних дій з ним (експертиз, оглядів тощо).

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі відповідають категорії речових доказів. Відтак, оскільки вилучені речі можуть використовуватися як докази, зокрема, на підтвердження причетності осіб до вчинення кримінального правопорушення за обставинами даного кримінального провадження (причетність якого на теперішній час перевіряється).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, зважаючи на те, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України та може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області лейтенатна поліції ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000337 від 02.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено 01.05.2021 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: 7 слідів ПР; 1 слід тканинної структури; два ножа довжиною 200 мм та 210 мм; циліндр механічного замку; механічний замок з ригелем, із забороною власнику, чи іншим особам розпоряджатись будь-яким чином цим майном та використовувати його для запобігання їх зникнення, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Ухвала слідчого судді про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали покласти на слідчого відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1