У Х В А Л А

30.04.2021 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 розглянувши матеріали клопотання слідчого П`ятого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_2 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 від 17.14.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, погоджене прокурором про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий П`ятого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 від 17.14.2014, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.408 КК України, погоджене прокурором про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що таке підлягає поверненню з наступних підстав.
Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.
Правила підсудності ґрунтуються на основних засадах судочинства, передбаченихст.129 Конституції України, засадах кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України, а також принципах побудови системи судів загальної юрисдикції. Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя.
Відповідно до п.6 ч.2ст.412 КПК України, судове рішення у будь-якому випадку підлягає скасуванню, якщо порушені правила підсудності. Крім того, порушення слідчим суддею правил територіальної юрисдикції розгляду справи (клопотання) в подальшому може стати підставою для визнання доказу недопустимим.
Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.
Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини, зокрема як порушення вимог п.1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності, внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (п.98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).
За змістом пункту 18 частини 1статті 3 КПК України слідчим суддею є суддя суду першої чи апеляційної інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, визначеному цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з пунктом 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1ст.8Закону України «Про судоустрійі статуссуддів» від2червня 2016року №1402-VIII ніхтоне може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст.24Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.
Відповідно до п. 1 ч. 2ст.132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Відповідно до ч. 1ст.184 КПК України,клопотання слідчого,прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування,а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду,-до Вищогоантикорупційного суду,і повинно містити: 1)короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2)правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частинистатті)закону України про кримінальну відповідальність; 3)виклад обставин,що дають підстави підозрювати,обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення,і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177цього Кодексу; 5)виклад обставин,на підставі яких слідчий,прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків,зазначених його клопотанні,і посилання на матеріали,що підтверджують ці обставини; 6)обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам,зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194цього Кодексу.
Згідно положень ст. 38 КПК органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.
Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.
Відповідно, системний аналіз зазначених норм КПК України однозначно вказує на те, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження повинні розглядатись слідчими суддями місцевого суду, в межах юрисдикції якого знаходяться слідчі підрозділи відповідних правоохоронних органів.
Фактичне місцезнаходження структурного підрозділу органу досудового розслідування є визначальним фактором для вирішення питання щодо місця розгляду слідчим суддею клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у даному випадку територіальна підсудність визначається за фактичним місцем розташування слідчого підрозділу відповідного держаного органу, який здійснює досудове розслідування.
Так, з матеріалів клопотання встановлено, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється п`ятим слідчим відділом (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, вказане зазначено у витягу з ЄРДР, що міститься в матеріалах клопотання.
Таким чином, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження має подаватися до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого фактично знаходиться орган досудового розслідування.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання не підлягає розгляду.
Згідно інформації наявної у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням юридичної особи - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, є вул. Кривоноса, 6, м. Львів, 79008.
Відомостей про реєстрацію п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м.Ужгород) Територіального управління ДБР розташованого у м.Львові в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з місцезнаходженням в м.Ужгород, до матеріалів клопотання не надано. Положення про створення відповідного структурного підрозділу, зареєстрованого у встановленому законом порядку, до матеріалів клопотання не надано.
Таким чином, слідче управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, як орган досудового розслідування, перебуває в межах територіальної юрисдикції Личаківського районного суду м. Львова та поширює свою діяльність на Волинську, Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську області.
Частиною 6 ст. 9 КПК визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.
Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 22.04.2020 у справі № 487/7605/19 (пр. № 51-1901впс20) та в ухвалі від 13.05.2020 у справі № 643/7208/20 (пр. № 51-2272впс20).
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що подане клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає розгляду слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, а відповідно підлягає поверненню для подачі до належного суду.
Керуючись ст. ст.38,132,295-1,372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого П`ятого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_2 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 від 17.14.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, погоджене прокурором про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - повернути особі яка його подала.

Копію ухвали разом з клопотанням та доданими до нього матеріалами невідкладно надіслати слідчому, роз`яснивши йому право на звернення до слідчого судді, в межах територіальної підсудності якого знаходиться орган досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1