Єдиний унікальний номер 448/1459/20
Провадження № 1-кп/448/85/21
У Х В А Л А
Іменем України

21.07.2021 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000098 від 29 жовтня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Арламівська Воля, Мостиського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорки ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 , - не з`явилась (заява),
обвинуваченого ОСОБА_3
та його захисника-адвоката ОСОБА_6
в с т а н о в и в:

І. Встановлені Судом обставини:
До Мостиського районного суду на розгляд надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 29 жовтня 2020 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

З вищевказаного обвинувального акту слідує, що 28.10.2020 року, близько 10:00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи на пасовищі, що у с.Арламівська Воля, Яворівського району Львівської області, на грунті особистих неприязних стосунків, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс удар правою рукою по лівій руці ОСОБА_5 , чим своїми діями спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді садна на лівій руці, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Такими своїми діями ОСОБА_3 заподіяв умисне легке тілесне ушкодження чим скоїв кримінальний проступок, відповідальність за який передбачено ч.1 ст.125 КК України.

ІІ. Суть питання, що вирішується:
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, однак подала клопотання, котре просила розглянути, згідно якого вона відмовляється від обвинувачення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України, просить закрити кримінальне провадження стосовно останнього, оскільки не має до такого жодних претензій ні морального, ні матеріального характеру.

Просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення поданого потерпілою клопотання про закриття даного кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_6 не заперечив щодо задоволення клопотання потерпілої ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження щодо його підзахисного.

ІІІ. Мотиви, з яких виходить Суд і положення закону, яким він керується:
Заслухавши думку прокурорки, котра не заперечувала щодо закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки закриття кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 4 статті 26 КПК України передбачено, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого.

Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Як відомо із змісту п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Згідно абзацу другого ч.7 ст.284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Відповідно до статті 477 КПК України кримінальне провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, в тому числі кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 (умисне легке тілесне ушкодження).

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п.113 рішення ЄСПЛ в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства"). А також у рішеннях в справах "Леонід Лазаренко проти України" від 28.10.2010 року та «Боротюк проти України" від 16.12.2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що» ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)».

Враховуючи імперативний характер ст.26 КПК України, а також беручи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини, а саме: кримінальне провадження за ч.1 ст.125 КК України є формою приватного обвинувачення, в якому право підтримувати обвинувачення належить потерпілому; потерпіла ОСОБА_5 відмовилася від обвинувачення, наслідки відмови від підтримання обвинувачення такій зрозумілі, і жодних претензій до обвинуваченого вона не має, а також і те, що дане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення і обвинувачений не заперечує проти закриття провадження у зв`язку з відмовою потерпілої від підтримання обвинувачення, суд вважає, що вищевказане кримінальне провадження слід закрити, з наведених вище мотивів та підстав.

ІV. Інші рішення, щодо процесуальних питань, які вирішуються Судом при постановлені ухвали:
Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 284, 372, 395, 477 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:

Клопотання потерпілої ОСОБА_5 , задовольнити.

Кримінальне провадження №0000098 від 29 жовтня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - закрити у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали суду негайно, після її оголошення, вручити учасникам процесу.

Ухвала суду виготовлена в нарадчій кімнаті 21 липня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1

Ухвала набрала законної сили "___" ______________ 20____ р.

Суддя ОСОБА_1