Номер провадження: 11-сс/813/859/21
Номер справи місцевого суду: 523/9011/21 1-кс/523/2106/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 19.05.2021, якою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину 2020 року народження, з середньою освітою, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого, останній раз 17.04.2018 року за ч. 2 ст. 189 до трьох років позбавлення волі, покарання відбув повністю,

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру заставистроком до 17.07.2021,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 Головного управління національної поліції України в Одеській області ОСОБА_9 та відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 17 липня 2021 року включно.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що стороною обвинувачення надані докази, які доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину.
Слідчим суддею встановлено, що існують ризики незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, можливого переховування від органів досудового розслідування; перешкоди кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 зазначила, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою з таких підстав:

1) слідчим та прокурором не доведений жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, що свідчить про недоведеність неможливості застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою;
2) слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, має цивільну дружину, яка перебуває у декретній відпустці, малолітню дитину, має постійне місце проживання, у розшуку не був;
3) органом досудового розслідування не надано доказів неможливості обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.
Посилаючись на такі доводи захисник ОСОБА_7 просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання. Заявою, наданою разом з апеляційною скаргою, захисник ОСОБА_7 просила розглянути апеляційну скаргу за її відсутністю.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частиною першою ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
З матеріалів провадження вбачається, що відповідно до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000675 від 17.05.2021 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України, 16.05.2021, о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 прибули до будинку АДРЕСА_2 , та реалізуючи свій злочинний умисел, на заволодіння чужим майном, піднялися на 3 поверх парадної, де очікували потерпілого ОСОБА_13 . Після того, як ОСОБА_13 вийшов з квартири, яка належить його знайомому на ім`я ОСОБА_14 , та підійшов до вищевказаних чоловіків, останні в ході словесного конфлікту застосували до нього фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні ударів по голові та тулубу, та шляхом погроз, проти його волі змусили потерпілого повернутись до квартири, з якої він вийшов.
Вищезазначені особи підозрюються у тому, що застосували відносно ОСОБА_13 фізичне насильство, що виразилось у нанесенні багаточисленних ударів по різним частинам тіла останнього, вимагаючи передати їм грошові кошти в розмірі 2500 доларів США.
18.05.2021 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
18.05.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю визнана підозрюваним та підтверджується:
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- протоколом впізнанням особи за фотознімками, в ході якого потерпілий ОСОБА_13 вказав на особу, а саме: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 .;
- протоколом впізнанням особи за фотознімками, в ході якого потерпілий ОСОБА_13 вказав на особу, а саме: ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- протоколом впізнанням особи за фотознімками, в ході якого потерпілий ОСОБА_13 вказав на особу, а саме: ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- протоколом огляду місця події від 17.05.2021, а саме: приміщення кімнати АДРЕСА_3 , під час якого вилучено речові докази, які мають доказове значення під час проведення досудового розслідування;
- протоколом огляду місця події від 17.05.2021, а саме: приміщення парадної на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 , під час якого вилучено речові докази, які мають доказове значення під час проведення досудового розслідування;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
- протоколом впізнанням особи за фотознімками, в ході якого свідок ОСОБА_16 вказала на особу, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .;
- протоколом впізнанням особи за фотознімками, в ході якого свідок ОСОБА_16 вказала на особу, а саме: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- протоколом впізнанням особи за фотознімками, в ході якого свідок ОСОБА_16 вказала на особу, а саме: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- протоколами затримання особи ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;
- постановою про визнання і приєднання до провадження речових доказів, вилучених під час огляду місця події та обшуку;
Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Зі змісту мотивувальної частини ухвали видно, що слідчий суддя дотримався приписів зазначених вище норм кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні ухвали.
При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
На підставі зазначеного, апеляційний суд не погоджується із доводами захисника та вважає, що надані органом досудового розслідування докази на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, про що вірно зазначено в ухвалі слідчого судді.

Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

В п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року, де Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманому були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Водночас, колегія суддів також не погоджується із доводами сторони захисту про недоведеність органом досудового розслідування наявності в зазначеному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України з огляду на наступні обставини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Погоджуючись з висновками слідчого судді щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд враховує ступінь суспільної небезпеки злочину, у якому підозрюють ОСОБА_8 , вчиненого групою осіб, а також виходить з того, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливості підозрюваного незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, переховування від органів досудового розслідування; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, є доведеною.
В свою чергу, у своєму рішенні «Подвезько проти України» №74297/11 від 12.02.15 р. Європейський Суд з прав людини у п. 21 вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно, але мають підтверджуватись фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватись, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою.
Відповідно до п. 33 рішення у справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 г. суд вказує, що небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки в залежності від суворості можливого покарання; вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що це не може служити виправданням утримання під вартою. При цьому необхідно врахувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язку з державою, в якому він переслідувався за законом, і його міжнародні контакти.

Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжких корисливих злочинів, поєднаних з насильством, апеляційний суд, всупереч доводів апеляційної скарги, вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за рішенням суду та існування ризиків ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, враховуючи положення Конвенції «Про захист прав та основоположних свобод людини» та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Доводи захисника ОСОБА_7 , що підозрюваний ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні дитину не підтверджуються жодним належним доказом, не містяться в матеріалах провадження та до апеляційної скарги не надані. Більш того, підозрюваний в суді першої інстанції намагався ввести суд в оману стосовно наявності судимості.

Одночасно, доводи апеляційної скарги, що слідчий суддя не надав оцінки всім обставинам справи та не розглянув можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд також не приймає до уваги, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного, слідчий суддя не знайшов підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу
За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства, а тому не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , подана в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
В задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - відмовити.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 19.05.2021 року, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17.07.2021 року з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4