18.08.2021
Справа № 331/3743/21
Провадження № 1-кп/331/490/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» серпня 2021 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002258 від 13.12.2012 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта професійно-технічна, сімейний стан неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.01.2001 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, ст. 17, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 9 місяців позбавлення волі; звільнений 25.01.2002 року за відбуттям строку покарання;

- 11.11.2004 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. ст. 69, 70 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнений 09.08.2005 року за відбуттям строку покарання;

- 19.02.2008 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 06.05.2011 року за відбуттям строку покарання;

- 02.11.2012 року Жовтневим районний судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 309, ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2012 року, приблизно о 21 годині, ОСОБА_4 , діючи умисно, надав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свій будинок АДРЕСА_2 в якості приміщення для незаконного вживання психотропних речовин. Так, у зазначений день ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходячись за вищевказаною адресою, вживали психотропну речовину. Згідно висновків щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 15966 та № 15967 від 18.12.2012 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання метамфетаніна, який згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено (Таблиця 2). В ході проведення огляду будинку АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , працівниками поліції були виявлені і вилучені ін`єкційні ігли і медичні шприци одноразового використання, в яких згідно висновку експерта № 2316 від 25.12.2012 року, виявлений прекурсор - фенілацетон (метилбензилкетон).
Крім того, 18 грудня 2012 року в ході проведення санкціонованого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя огляду будинку № 11-Б по вул. Єднання в м. Запоріжжі, за місцем мешкання ОСОБА_4 , виявлені та вилучені: з кімнати № 1-2 порожні медичні шприци та 1 медичний шприц ємкістю 10 мл. з прозорою рідиною в кількості приблизно 4 мл., з коридору - 1 порожній медичний шприц з нашаруванням жовтого кольору ємкістю 20 мл. з фрагментом вати на кінці голки, з кімнати № 2 - зі столу паперовий згорток з рослиною речовиною сіро-зеленого кольору, також у шафі були виявленні 2 паперових згортка з рослиною речовиною сіро-зеленого кольору. У шухлядах шафи були виявлені 3 використані шприца, в полімерному пакеті-кришка з трубкою з нашаруванням жовтого кольору і обгортки від шприців.
Згідно висновку експерта № 2316 від 25.12.2012 року надані на експертизу речовини рослинного походження, сіро-зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (маріхуаною) масами 4,087 г, 0,408 г та 1,904 г, відповідно у перерахунку на висушену речовину. Загальна маса вилученого особливо небезпечного наркотичного засобу канабіса (маріхуани) складає 6,399 г. Надані на експертизу рідини жовтого кольору об`ємами 0,7 мл., 0,5 мл. і 3,2 мл. містять у своєму складі прекурсор фенілацетон (метилбензилкетон), масу якого встановити не можливо у зв`язку з відсутністю в НДЕКЦ ГУМВС України в Запорізькій області стандартного зразку даної речовини. У складі нашарувань жовтого та жовто-бурого кольору на наданих на експертизу предметах, вилучених в ході огляду, виявлений прекурсор фенілацетон (метилбензилкетон).
Вищезазначений особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (маріхуану) ОСОБА_4 , діючи умисно, незаконного придбав при невстановлених в ході досудового слідства обставинах і незаконного зберігав за місцем мешкання без мети збуту, всупереч вимог ст.ст. 13, 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863 від 08.07.1999 (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» № 62/95-ВСР від 15.02.1995 (зі змінами), до того як був затриманий працівниками поліції.
Крім того, ОСОБА_4 , будучи особою, раніше засудженою вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2008 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, відносно якого 15.04.2011 року Оріхівським районним судом Запорізької області була винесена постанова про встановлення адміністративного нагляду на строк 18 місяців після звільнення з місць позбавлення волі і відносно якого встановлено обмеження у вигляді заборони залишати місце свого проживання в період часу з 22-00 години по 06-00 години, крім того він був зобов`язаний з`являтися 4 рази на місяць на реєстрацію до Жовтневого РВ, порушував обмеження, вставлені відносно нього судом. За період перебування під адміністративним наглядом в Жовтневому РВ ЗМУ з ОСОБА_4 проводились профілактичні бесіди про недопущення порушень, встановлених відносно нього обмежень, однак ОСОБА_4 порушував правила адміністративного нагляду, за що неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності. Враховуючи вищезазначене, 04.10.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя була винесена постанова про продовження ОСОБА_4 строку адміністративного нагляду на 6 місяців, однак останній, діючи умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, 19.12.2012 року самовільно покинув місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим самовільно ухилився від адміністративного нагляду.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 317 КК України, яке кваліфікується як надання приміщення з метою незаконного вживання психотропних речовин, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобі без мети збуту та кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України, яке кваліфікується як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Під час досудового розслідування, 02 липня 2021 року між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , на підставі вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, яка відповідно до ч. 1 ст. 474 КПК України разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Виходячи зі змісту даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 309, ст. 395 КК України і ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях.

Згідно даної угоди, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до кримінальних проступків та нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, беззастережне визнання винуватості, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сторони погодились на призначення покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 317 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 6 місяців арешту, за ст. 395 КК України у вигляді 4 місяців арешту, із застосуванням положень ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим з призначенням остаточного покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 75 КК України та звільненням від відбування покарання з випробуванням на 2 роки і останній погодився на його призначення.

Також вказаною угодою передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 та ст. 395 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також у підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого між ним та прокурором виду та розміру покарання.

Прокурор наполягає на затвердженні угоди, захисник не має заперечень проти її затвердження.

В судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 липня 2021 року, укладену між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 309, ст. 395 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 317 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 6 (шести) місяців арешту;

- за ст. 395 КК України у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- речі, які були вилучені в ході огляду будинку АДРЕСА_2 , які передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області підлягають знищенню (а.п. 37-40).
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1