11.08.2021 Єдиний унікальний номер 205/8449/20
Провадження №1-кп/205/255/21
Єд.унік.№205/8449/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0001106 від 03 травня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, раніше неодноразово засудженого: 08.07.2010 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі; 15.11.2013 року вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.190 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі; 01.03.2016 року вироком Голосіївського районного суду м.Києва за ч.2 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі; 13.10.2020 року вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі; 26.04.2021 року вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська до 2 років 1 місяця позбавлення волі; офіційно не працевлаштованого, без постійного місця проживання, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за ст.190 КК України та вчиняючи злочин повторно, 02 травня 2020 року, близько 19 години, знаходився на вул.Залівній, в м.Дніпро, де зустрів раніше незнайомого йому неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , який тримав у руці мобільний телефон «Xiaomi Mi Note 2», після чого у нього раптово виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , в той же день та час, перебуваючи у зазначеному місці, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_5 та діючи із корисливих мотивів, звинуватив останнього у діях, які той не здійснював, а також під приводом того, щоб потерпілий не здійснював телефонні дзвінки під час їх спілкування, попросив передати йому свій мобільний телефон, заздалегідь знаючи про те, що вказане майно він не поверне. В свою чергу, потерпілий ОСОБА_5 , будучи впевненим в добросовісності намірів обвинуваченого та не підозрюючи про його злочинні наміри, погодився на його прохання і передав останньому зазначений вище мобільний телефон. Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 , отримавши від потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон «Xiaomi Mi Note 2», вартістю 3433,33 грн. та утримуючи його при собі, з місця вчинення злочину зник, таким чином, шляхом обману заволодів майном, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , завдавши йому майнову шкоду на зазначену суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_4 , 17 червня 2020 року, близько 17 години, знаходився біля буд.237 по вул.Мостовій, в м.Дніпро, де зустрів раніше незнайомих йому неповнолітніх потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , при яких було майно, відповідно: велосипед «Ardis hiland MTB 29» та мобільний телефон «Meizu M5c», після чого у нього раптово виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , в той же день та час, перебуваючи у зазначеному місці, підійшов до неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та діючи із корисливих мотивів, звинуватив останніх у діях, які ті не здійснювали, а саме у вчиненні крадіжки його майна, а також під приводом того, щоб потерпілий ОСОБА_7 не здійснював телефонні дзвінки та фотографування під час їх спілкування, попросив його передати ОСОБА_6 свій мобільний телефон, що ОСОБА_7 добровільно виконав та передав свій мобільний телефон ОСОБА_6 , який останній помістив до сумки. Продовжуючи вчиняти злочин, обвинувачений ОСОБА_4 , залишившись удвох з потерпілим ОСОБА_6 , під надуманим приводом попросив передати йому велосипед, а також сумку з мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_7 , заздалегідь знаючи про те, що вказане майно він не поверне. В свою чергу, неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 , будучи впевненим в добросовісності намірів обвинуваченого та не підозрюючи про його злочинні наміри, погодився на його прохання і передав останньому зазначений вище велосипед та сумку з мобільним телефоном. Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 , отримавши від потерпілого ОСОБА_6 належний останньому велосипед «Ardis hiland MTB 29», вартістю 6579,60 грн., а також мобільний телефон «Meizu M5c», вартістю 1183,33 грн., який належить потерпілому ОСОБА_7 та утримуючи їх при собі, з місця вчинення злочину зник, таким чином, шляхом обману заволодів майном, яке належить потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , завдавши їм майнову шкоду на зазначені суми.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, щиро розкаявся за вчинене та підтвердив суду, що дійсно, при вказаних в обвинувальному акті обставинах, 02 травня та 17 червня 2020 року, шляхом обману, він заволодів майном неповнолітніх потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме: мобільними телефонами та велосипедом, завдавши їм майнову шкоду на суми відповідно 3433,33 грн., 6579,60 грн. та 1183,33 грн.

Крім показань самого обвинуваченого, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується наступними доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_5 суду підтвердив, що 02 травня 2020 року, близько 19 години, коли він знаходився на вул.Залівній, до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_4 , який почав звинувачувати його у нібито крадіжці коноплі, після чого, попросив передати йому свій мобільний телефон, нібито для того, щоб він нікому не подзвонив, обіцяючи його повернути. Після того як він передав обвинуваченому ОСОБА_4 свій мобільний телефон «Xiaomi Mi Note 2», вартістю 3433,33 грн., останній з місця злочину зник.

Показаннями потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду підтверджено, що 17 червня 2020 року, близько 17 години, коли вони знаходились в районі буд. АДРЕСА_1 , до них підійшов обвинувачений ОСОБА_4 , який почав звинувачувати їх у нібито крадіжці коноплі, після чого, попросив передати йому велосипед та мобільний телефон, нібито для того, щоб вони нікому не подзвонили та не втекли, обіцяючи їх повернути. Після того як вони передали обвинуваченому ОСОБА_4 мобільний телефон «Meizu M5c», вартістю 1183,33 грн., а також велосипед «Ardis hiland MTB 29», вартістю 6579,60 грн., останній з місця злочину зник.

Крім того, винуватість ОСОБА_4 повністю підтверджується: протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.23-24, 50-53, 61-64), згідно з якими потерпілий ОСОБА_5 , а також свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 впізнали обвинуваченого ОСОБА_4 як особу, яка 02 травня 2020 року шахрайським шляхом заволоділа мобільним телефоном; протоколом огляду місця події: ділянки місцевості поблизу буд. АДРЕСА_1 (а.с.72); протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.101-103, 118-120,137-139, 140-142), згідно з якими потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , впізнали обвинуваченого ОСОБА_4 як особу, яка 17 червня 2020 року шахрайським шляхом заволоділа велосипедом та мобільним телефоном; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.133-135), згідно з яким свідок ОСОБА_12 впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 як особу, у якої він придбав телефон потерпілого ОСОБА_7 ; а також висновком судової товарознавчої експертизи №3599 від 29 жовтня 2020 року (а.с.173-177), згідно з яким вартість мобільного телефону «Xiaomi Mi Note 2» складає 3433,33 грн.; мобільного телефону «Meizu M5c» складає 1183,33 грн., велосипеда «Ardis hiland MTB 29» складає 6579,60 грн.

Таким чином, допитавши обвинуваченого та потерпілих, а також дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст.12 КК України, належать до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений, характеризується задовільно, під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , а також попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26 квітня 2021 року був засуджений за ч.2 ст.190 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі та до ухвалення вироку вчинив інші кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим суд вважає необхідним призначити йому покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, поглинувши призначеним покаранням покарання, призначене за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26 квітня 2021 року.

Потерпілою ОСОБА_13 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 заявлений цивільний позов на суму 6774,38 грн., в рахунок відшкодування майнової шкоди, спричиненої заволодінням мобільним телефоном.

Вирішуючи заявлені цивільні позови суд виходить з наступного.

Так, згідно із положеннями ст.12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову.

Стаття 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст.ст.22, 1166 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Шкода завдана неправомірними діями майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Під час розгляду кримінального провадження встановлено, що в результаті злочинних дій обвинувачений ОСОБА_4 заволодів майном потерпілого ОСОБА_5 , а саме: мобільним телефоном «Xiaomi Mi Note 2», вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №3599 від 29 жовтня 2020 року складає 3433,33 грн., у зв`язку з чим цивільний позов підлягає частковому задоволенню, а з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає стягненню саме сума 3433,33 грн.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 190 грн.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки та три місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання призначеним покаранням покарання у виді двох років та одного місяця позбавлення волі, призначеного за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26 квітня 2021 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на два роки та три місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи №3599 від 29 жовтня 2020 року в розмірі 190 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_13 , в рахунок відшкодування майнової шкоди 3433 гривні 33 копійки.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1