Справа № 461/8122/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/453/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 30 березня 2021 року,

з участю заявника - ОСОБА_6 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и л а:

цією ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання до вчинення дій.

Своє рішення слідчий суддя мотивувала тим, що в поданій заяві ОСОБА_6 від 09 липня 2021 року не наведено об`єктивних даних та не надано доказів, які б свідчили про ознаки кримінального правопорушення, зазначені у скарзі, натомість вбачається незгода сторони із діями працівників Сихівського районного суду м.Львова.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 покликається на те, що дана ухвала є передчасною, необгрунтованою, винесеною з грубим істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону, а також неповнотою судового розгляду. Зазначає, що під час судового розгляду слідчим суддею не дано правомірної оцінки бездіяльності прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення та не досліджено і не надано вичерпних відповідей на дану бездіяльність вказану в його скарзі.

Просить дану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_6 та його представника - адвоката ОСОБА_7 про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з ч.4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч.5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим суддею встановлено, що 09 липня 2020 року ОСОБА_6 скеровано на адресу прокуратури Львівської області заяву №806 про вчинення кримінального правопорушення, в якій просив: внести відомості за його заявою про кримінальне правопорушення до ЄРДР; розпочати досудове розслідування та провести слідчі дії; повідомити заявника про внесення відомостей до ЄРДР шляхом вручення йому наручно копії витягу з ЄРДР про внесення заяви; допитати заявника з метою надання документів на підтвердження заяви та застосувати щодо нього положення ст.55 КПК України; надати відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до листа Начальника відділу нагляду управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області ОСОБА_8 №04/2/2-р-20 від 14 липня 2020 року, звернення ОСОБА_6 скеровано на адресу Виконувача обов`язків керівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 для організації розгляду та перевірки викладених у зверненні доводів. Копію вказаного листа скеровано для вручення ОСОБА_6 .

Відповідно до листа Виконуючого обов`язків керівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , звернення ОСОБА_6 щодо можливого вчинення кримінального правопорушення скеровано на адресу Керівника Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 для організації розгляду та проведення перевірки доводів заявника. Копію вказаного листа скеровано для вручення ОСОБА_6 .

Як вбачається з листа В.о. керівника Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_11 №04-13-94-20 від 29 липня 2020 року, адресованого ОСОБА_6 , із заяви від 09 липня 2020 року не вбачається жодних об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення, на його думку, кримінальних правопорушень працівниками Сихівського районного суду м.Львова, а тому, викладені в заяві відомості не підлягають внесенню до ЄРДР в порядку, передбаченому ст.214 КПК України.

Заявник ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати прокуратуру Львівської області вчинити дії в порядку вимог ст.214 КПК України, а саме: внести відомості в ЄРДР за його заявою від 09 липня 2020 року, про що повідомити заявника шляхом вручення йому наручно копії витягу з ЄРДР про внесення його заяви. В обґрунтування поданої заяви вказує на те, що перебуваючи в ДУ ЛУВП №19, 09 липня 2020 року ним було надіслано заяву за №806 до Прокуратури Львівської області про вчинене кримінальне правопорушення щодо нього, а саме: четвертий том справи №441/845/17 не був надісланий на касаційний розгляд. Згодом, 20 липня 2020 року від прокуратури Львівської області ОСОБА_6 отримав інформаційний лист, датований 14 липня 2020 року №04/2/2-2933, вих.№20, в якому зазначалось, що перевірку викладених у його зверненні доводів необхідно провести згідно вимог чинного законодавства та вимог ст.214 КПК України. Станом на 20 липня 2020 року, на момент написання скарги, ОСОБА_6 не отримав жодних відомостей про внесення вказаної заяви до ЄРДР, а також не був допитаний та не отримав копії витягу з ЄРДР про внесення заяви. Крім того, зазначає, що з даного приводу звертається до слідчого судді повторно з огляду на те, що відповіді на скаргу від 20 липня 2020 року не отримував. Оскільки від 14 липня 2020 року сплинув більш, як двомісячний термін, а відомості до ЄРДР не внесені, вважає дії слідчого або прокурора прокуратури Львівської області тривалою бездіяльністю, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР. Також, при розгляді заяви від 09 липня 2020 року прокуратурою Львівської області не взято до уваги роз`яснення ВСУ про те, що внесення відомостей до ЄРДР не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей до ЄРДР. Наведене підтверджується ч.4 ст.214 КПК України, в якій зазначено, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчий суддя в ухвалі зазначила, що з матеріалів скарги не вбачається, що заява ОСОБА_6 від 09 липня 2020 року не прийнята або не зареєстрована уповноваженими особами прокуратури Львівськї області, оскільки така в подальшому з повідомленням заявника, скерована за належністю.

Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпеченого діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, згідно п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно зазначив у своєму рішенні про те, що в поданій ОСОБА_6 заяві від 09 липня 2020 року не наведено об`єктивних даних та не подано доказів, які б свідчили про ознаки кримінального правопорушення, зазначені у скарзі, натомість вбачається незгода сторони із діями працівників Сихівського районного суду м.Львова.

Незгода з рішеннями та діями працівників державного органу, може бути підставою для оскарження таких дій чи бездіяльності в порядку визначеному процесуальним законодавством, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань

При цьому, слідчим суддею вірно зазначено, що аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що внесенню в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Таким чином, колегія суддів вважає, що прокурор прокуратури Львівської області отримавши заяву ОСОБА_6 дотримався вимог чинного законодавства України, перевірив її та встановив факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного заявником.

Тому, враховуючи викладене, на думку апеляційного суду, слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку про те, що в діях прокурора відсутня бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_6 .

Отже, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення, колегія суддів вважає безпідставними, а рішення слідчого судді законним та обгрунтованим.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 30 березня 2021 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання до вчинення дій, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 березня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання до вчинення дій без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4