ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 348/273/20

Провадження № 1-кп/348/118/21

29 квітня 2021 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 за обвинувальним актом від 15.07.2019 щодо обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні нікого не має, з повною загальною середньою освітою, працюючого по тимчасових заробітках, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.
Кримінальне правопорушення ним вчинено при наступних обставинах.

31.12.2019 о 08.30 год. відповідно до книги нарядів Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, начальник СРПП № 2 ОСОБА_4 (призначений згідно наказу ГУНП в Івано-Франківській області від 09.12.2016 № 502 о/с) заступив у добовий наряд у якості начальника сектору реагування патрульної поліції. Окрім цього відповідно до «Плану забезпечення публічної безпеки та порядку під час проведення фестивалю «Файне Різдво у Надвірній» на майдані Шевченка в м. Надвірна з 21.12.2019 по 14.01.2020», ОСОБА_4 був задіяний для забезпечення публічної безпеки та порядку під час святкування Нового року (2020) у м. Надвірна, майдан Шевченка, біля центральної новорічної ялинки.

Під час виконання службових обов`язків по забезпеченню публічної безпеки та порядку ОСОБА_4 (посвідчення ІФП 001428 нагрудний знак НОМЕР_1 ), який відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу, 01 січня 2020 року приблизно о 01.20 год., будучи в поліцейському однострої зі знаками розрізнення, знаходячись в АДРЕСА_2 , неподалік центральної новорічної ялинки зробив усне зауваження ОСОБА_5 щодо його протиправної поведінки, яка виражалася нецензурною лексикою в сторону працівників поліції.

Однак ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи те, що ОСОБА_4 в поліцейському однострої, перебуває при виконанні службових обов`язків, здійснюючи при цьому функції підтримання та охорони громадського порядку, умисно, з метою заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, наніс один удар рукою в обличчя ОСОБА_4 , чим спричинив начальнику СРПП № 2 Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, майору поліції-потерпілому ОСОБА_4 , тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку, забою м`яких тканин лівої орбітальної ділянки у вигляді синця та набряку, які згідно висновку судово-медичного експерта № 33 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю. Суду пояснив, що він проживає в АДРЕСА_1 .

01.01.2020 близько 01.20 год. він перебував неподалік центральної новорічної ялинки, що в м. Надвірна, майдан Шевченка, де святкував новий рік та вживав спиртні напої. В цей момент біля ялиники відбувся конфліки та його товаришеві невідомі люди почали завдавати тілесних ушкоджень. Він побачив працівника поліції та почав бігти до нього і кричати, що той втрутився та припинив конфлікт. Однак працівник поліції на його прохання не зреагував та почав робити йому зауваження з приводу неправомірної поведінки. Він рознервувався з приводу того, що працівник поліції не зреагував на його прохання, та наніс один удар рукою в обличчя поліцейського, спричинивши йому тілесні ушкодження. Після цього його затримали працівники поліції та до ставили до відділу поліції.

У вчиненому розкаявся та запевнив суд, що подібного більше не повторить, він просить вибачення у потерпілого. Просить суд суворо його не карати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що працює начальником СРПП № 2 Надвірнянського відділу поліції. 31.12.2019 він був задіяний для забезпечення публічної безпеки та порядку під час святкування Нового року у м. Надвірна, майдан Шевченка, біля центральної новорічної ялинки. Під час виконання службових обов`язків по забезпеченню публічної безпеки та порядку він 01 січня 2020 року приблизно о 01.20 год., будучи в поліцейському однострої зі знаками розрізнення, знаходився в м. Надвірна, майдан Шевченка, Івано-Франківської області, та побачив, як до нього біжить обвинувачений, який виражався нецензурною лайкою та порушував громадський порядок. Він зробив обвинуваченому зауваження з приводу порушення громадського порядку, після чого обвинувачений раптово наніс йому один удар в обличчя, спричинивши йому тілесні ушкодження. Після цього обвинувачений був затриманий та доставлений до відділу поліції.

Зазначив, що на даний час він не має до обвинуваченого жодних претензій матеріального чи морального характеру, просить суд призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши перед цим, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст.345 КК України, які виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків кваліфіковані вірно.

За змістом ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вперше притягаєтьсявся до кримінальної відповідальності за вчинення умисного кримінального правопорушення, його молодий вік, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах, не одружений, на утриманні нікого не має, по місцю проживання характеризується позитивно, його поведінку до і після вчинення кримінального правопорушення, яка свідчить про прагнення винного згладити наслідки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, критичне ставлення до вчиненого, думку потерпілого, який не має претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є: щире каяття у вчиненому, оскільки обвинувачений повністю визнає свою вину, щиро розкаявся перед судом, шкодує про вчинене,критично оцінює свою протиправну поведінку, її осуджує, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, під час досудового розслідування та в суді давав послідовні визнавальні показання, добровільно брав участь у слідчих діях, просив вибачення у потерпілого.

Згідно ст. 67 КК України обставинами, які б обтяжували покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно висновків досудової доповіді від 11.06.2020, підготовлених Надвірнянським МРС філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб) (а.с. 39-40).

Враховуючи викладене в сукупності, а також обставини справи та думку потерпілого відносно покарання, який не має претензій до обвинуваченого та просить обрати не суворе покарання, суд дійшов висновку про призначення покарання в межах санкції статті за цей вид кримінального правопорушення, передбаченого Особливою частиною КК України а саме за ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі.

Також враховуючи тяжкість і фактичні обставини кримінального правопорушення, характер дій обвинуваченого ОСОБА_5 при їх вчиненні, які свідчать про його суспільну небезпечність, суд дійшов висновку що матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, які б указували на можливість застосування до покарання обвинуваченого ст. 69 КК України.

Тому у суда відсутністі підстави для застосування до покарання обвинуваченого ст.69 КК України, як покликається сторона захисту.
Разом з тим з враховуваням особу обвинуваченого, те що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, його молодий вік, думки потерпілого щодо несуворого покарання та відсутність в нього претензій до обвинуваченого, ставлення обвинуваченого, який шкодує про вчинення, прагне виправити сутиацію, висновки досудової доповіді, згідно який виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення чи обмеження волі, суд дійшов до висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд прийшов до переконання, що виправлення обвинуваченогоможливе в умовах без ізоляції від суспільства та відбування призначеного покарання і його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України із покладенням відповідних обов`язків відповідно ст. 76 КК України.

На думку суду призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження скоєння ними нових злочинів, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та відповідатиме цілям покарання.

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України та призначити покарання 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 вичанаступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речовий доказ: медичну картку стаціонарного хворого № 66 від 06.01.2020 на ім`я ОСОБА_4 , яка зберігається при матеріалах кримінального провадження повернути ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області».

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з часу отримання копії вироку.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1