Справа № 495/7143/20
№ провадження 1-кп/495/465/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , потерпілого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кропивницький, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні н/л дітей, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
23.11.2020 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
17.03.2021 року прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтовується тим, що 26 вересня 2020 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, точний час визначити не надалось можливим, ОСОБА_4 разом із потерпілим ОСОБА_7 , будучи працівниками за приватним наймом в ТОВ «ПРУДИ», перебували в приміщенні проживання персоналу, котре розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де на протязі другої половини дня зловживали спиртними напоями. При спільному розпиванні спиртних напоїв, між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 на побутовому підґрунті виникла сварка, під час якої ОСОБА_4 , будучи особою раніше неодноразово судимою, у тому числі за вчинення злочину проти життя та здоров`я, взяв ніж та умисно, наніс декілька ударів потерпілому ОСОБА_7 в область корпусу тулуба, чітко розуміючи що в проекції місць нанесення ударів знаходяться життєво-важливі органи, й його дії можуть задати смерті особі, тим самим бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення підвздошної області з пораненням сліпої, підвздошної кишок та брижейки, масивної зачеревної гематоми, внутрішньочеревного крововиливу, непроникаючого колото-різаного поранення лівої грудної клітки.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незакінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.
26 вересня 2020 року ОСОБА_4 , на підставі ст.208 КПК України об 22 годині 30 хвилин було затримано.
27 вересня 2020 року, на підставі п.1 ч.1 ст.276, ч.1 ст.278 КПК України ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України. Посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, враховуючи те, що він офіційно не працює, підозрюється у скоєнні злочину вчиненого проти життя та здоров`я котрий відноситься до категорії особливо тяжких, є особою раніше неодноразово судимою за вчинення злочинів майнового характеру та злочину проти життя та здоров`я, свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, просив задовольнити клопотання.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважав доцільним продовжии у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки він обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, у зв`язку з чим він може переховатися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, чим буде перешкоджати встановленню істини по справі.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши клопотання прокурора, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд дійшов наступного висновку.
Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
На підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, враховуючи вік обвинуваченого та стан його здоров`я, те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані потерпілий та свідки, не вирішені клопотання сторін, те, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, суд вважає що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до 15.05.2021 року включно.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 314-316, 369-372, 392-395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор» строком на 60 діб, до 15.05.2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя