Закарпатський апеляційний суд
І м е н е м У к р а ї н и
27.05.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження № 11-сс/4806/49/21 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.01.2021 про накладення арешту на майно.
Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «Skoda Octavia A5», н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, кузов НОМЕР_2 , яким,за обставин кримінального провадження, керував обвинувачений на даний час ОСОБА_5 .
Клопотання мотивує наступним.
Транспортний засіб «Skoda Octavia A5», н.з. НОМЕР_1 , використовувався як засіб переміщення осіб, причетних до злочину, як засіб перевезення нелегальних мігрантів при вчиненні злочину з початку липня по 18.07.2019, тобто до моменту фактичного виявлення злочину працівниками правоохоронних органів, а зокрема був використаний ОСОБА_8 та ОСОБА_9 при перевезенні і переховуванні нелегальних мігрантів 16.07.2019 та 17.07.2019, ОСОБА_8 для супроводу автомобіля «Фольксваген Тауран», н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_10 із п`ятьма нелегальними мігрантами при їх переміщенні із місця прихованого утримання до місця переправлення через кордон, тобто має значення речового доказу. За ОСОБА_5 на праві власності з 18.01.2019 зареєстровано автомобіль «Skoda Octavia A5», н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, кузов НОМЕР_2 , зеленого кольору.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2,3 ст.332 КК України, у вчиненні яких 16.12.2020 йому повідомлено про підозру у порядку, передбаченому ст.278 КПК України.
З метою запобігання можливості відчуження, приховування, перетворення чи знищення автомобіля «Skoda Octavia A5» н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, кузов НОМЕР_2 , який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5 , підозрюваним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.332 КК України, слідчий просив накласти арешт на такий із забороною відчуження, розпорядження та користування.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 20.01.2021 задоволено вказане клопотання слідчого, накладено арешт на вилучене майно із забороною відчуження, розпорядження та користування таким.
З протоколу огляду та перегляду від 27.09.2019 з`ясовано, що таким оглянуто записи камер відеоспостережень на будинку АДРЕСА_1 , на яких зафіксовано зокрема подію від 16.07.2019 та автомобіль з н.з. НОМЕР_1 .
З даних інформаційного порталу НП видно, що автомобіль «Skoda Octavia A5», н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, кузов НОМЕР_2 , зареєстрований на праві власності з 18.01.2019 за ОСОБА_5 .
Слідчим, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність арешту автомобіля з метою збереження такого як речового доказу, оскільки такий використовувався як засіб вчинення злочину, а тому може містити дані щодо причетності до вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень конкретних осіб.
Санкція ч.3 ст.332 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачає позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку про накладення арешту на автомобіль, оскільки таке втручання у права та інтереси власника є виправдане та відповідає завданням кримінального провадження, а саме здійснюється з метою збереження такого як речового доказу.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказаний автомобіль.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_6 вказує на те, що в клопотанні слідчого не дотримано жодної вимоги статті 171 та 172 КПК України, що є грубим порушенням норм чинного Кримінального процесуального кодексу України.
Зазначає, що слідчим суддею не було взято до уваги, що даний транспортний засіб третьою особою, на його думку, ОСОБА_11 придбаний у ОСОБА_5 за кошти, що підтверджується розпискою про отримання коштів від 20.03.2020 за нотаріальною довіреністю від 01.12.2020 на право розпорядження транспортним засобом «Skoda Octavia А5», н.з. НОМЕР_4 , 2011 року випуску, кузов НОМЕР_5 , який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5 .
Заслухавши суддю-доповідача, доводи адвоката ОСОБА_6 та його підзахисного обвинуваченого ОСОБА_5 на підтримання вказаної апеляційної скарги у повному обсязі, вивчивши матеріали провадження, перевіривши та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частина 3 ст.170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв?язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до положень ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Апеляційний суд вважає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, слідчим суддею взяті до уваги положення Конституції України, дотримані вимоги кримінального процесуального закону та принцип верховенства права, закладений у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішеннях Європейського суду з прав людини, ретельно перевірені доводи клопотання й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми права визнається законним та обґрунтованим.
Так, перевіривши доводи клопотання та викладені в судовому рішенні висновки, апеляційний суд погоджується з твердженнями слідчого судді про те, що матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим у клопотанні майна критеріям, передбаченим у ст.98 КПК України, а відповідно й можливості його використання стороною обвинувачення як доказу в кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, із метою належного забезпечення потреб досудового розслідування, зокрема, для збереження речових доказів, а також для забезпечення можливості органу досудового розслідування провести всі необхідні слідчі дії з речовими доказами, на них необхідно накласти арешт.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, апеляційний суд бере до уваги те, що вказане вище майно, на яке накладено арешт, відповідає зазначеним у ст.98 КПК України критеріям і можуть мати значення для встановлення обставин кримінального провадження; що органом досудового розслідування доведено існування передбачених ч.1 ст.170 КПК України ризиків та достатність підстав вважати, що такі ризики мають місце.
Встановлені органом досудового розслідування обставини підтверджуються протоколом обшуку від 26.12.2020 (а.с. 4-8) та копією ухвали слідчого судді Хустського районного суду від 29.12.2020 (а.с. 13-15).
Вищенаведене свідчить про те, що слідчим суддею дотримані вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання та прийнятті рішення про накладення арешту на вказане у клопотанні слідчого майно, власником якого є обвинувачений ОСОБА_5 .
Надана апеляційному суду нотаріально засвідчена довіреність від 01.12.2020 про надання власником вказаного вище автомобіля ОСОБА_5 права ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , представляти усі його інтереси щодо вказаного авта: керувати, користуватися та розпоряджатися ним не свідчить про те, що власником цього транспортного засобу став ОСОБА_11 , який не має на цей автомобіль відповідного свідоцтва про його реєстрацію саме за ним.
З огляду на наведені обставини, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а тому, з огляду на положення ч.3 ст.407 КПК України, оскаржена ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована, має бути залишена без змін.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404,407,418,419,422, апеляційний суд
Апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.01.2021 про накладення арешту на майно без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: