Провадження № 11-сс/4823/214/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2021 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 червня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

До Деснянського районного суду м. Чернігова 31.05.2021 року надійшла скарга ОСОБА_7 , в якій він просить визнати факт бездіяльності слідчого СВ Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000162 від 07.07.2017 року, за фактом викрадення належного йому майна, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, пов`язаний з невиконанням слідчих та процесуальних дій, та недотримання розумних строків під час досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 червня 2021 відмовлено у відкритті провадження за вказаною скаргою ОСОБА_7 .

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що визнання факту бездіяльності слідчого взагалі не належить до компетенції слідчого судді загального місцевого суду та взагалі не відноситься до питань, регламентованих Главою 26 КПК України, яка, зокрема, в ч.1 ст. 303 КПК України визначає можливість оскарження різних за правовим змістом рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та фактично постановити нову, якою визнати факт бездіяльності слідчого у кримінальному провадженні №0000162 від 07.07.2017 року та зобов`язати слідчого провести необхідні слідчі дії, а прокурора забезпечити дотримання розумних строків.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що дані за фактом кримінального правопорушення внесені слідчим до ЄРДР 07.07.2017 року. Попри це, слідчим і на цей день, на думку скаржника, не виконані першочергові слідчі дії, а саме: недопитані причетні особи, не проведені очні ставки. При цьому просить врахувати, що неодноразово звертався до прокурорів різного рівня зі скаргами на недотримання розумних строків, проте жодних заходів реагування вжито не було, а слідство у справі і досі триває, що свідчить про відсутність належного процесуального керівництва з боку прокуратури.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги вказавши про обґрунтованість та законність ухвали слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді, аргументи апелянта, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, а також дослідивши вимоги і доводи апеляційної скарги, матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги. Таке рішення суд обґрунтовує наступним.

Враховуючи, що рішення слідчого судді постановлено в порядку ст. 304 КПК України, без участі особи, яка подала скаргу та в матеріалах судового провадження відсутні дані про дату отримання заявником судового рішення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга подана з дотриманням строків на апеляційне оскарження.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення у межах апеляційної скарги.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_7 адресованої суду першої інстанції, останній просив визнати саме факт бездіяльності слідчого.

Крім того, в засіданні суду апеляційної інстанції апелянт пояснив, що підставою звернення його до суду є, на його думку, фактична бездіяльність слідчого при розслідуванні кримінального провадження, оскільки досудове розслідування триває з 2017 року, проте необхідних слідчих дій щодо встановлення винних осіб слідчим здійснено не було, як не було вжито прокурором заходів реагування щодо дотримання розумних строків.

Тобто, підсумовуючи доводи апелянта, апеляційний суд встановив, що фактично особа не погоджується з усією процесуальною діяльністю слідчого у вказаному кримінальному провадженні.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що порушене скаржником питання (встановлення факту бездіяльності слідчого) не відноситься до питань, регламентованих Главою 26 КПК України та, зокрема ч.1 ст. 303 КПК України.

З висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки визнає їх обґрунтованими з огляду на таке.

Діючим кримінальним процесуальним законом, зокрема ст. 303 КПК України, визначено конкретний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні. Зокрема, предметом оскарження згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Право на оскарження в порядку п.п. 2-8, п.9-1 ч.1 ст. 303 КПК України законодавець пов`язав із прийняттям слідчим чи прокурором відповідного процесуального рішення, яке і слугує підставою для оскарження до слідчого судді.

З огляду на зміст скарги ОСОБА_7 , слід зауважити, що рішення, які підпадали б під положення, ст. 303 КПК України заявник не оскаржує, не вказує він і яку саме процесуальну дію повинен вчинити слідчий у визначений цим Кодексом строк, а окремо оскарженню «загальна» бездіяльність слідчого чи встановлення факту такої бездіяльності, положеннями ст. 303 КПК України не передбачені.

Тому, на переконання колегії суддів, предмет оскарження ОСОБА_7 виходить за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, віднесеного до повноважень слідчого судді.

За наведених обставин, рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 є законним, обґрунтованим і вмотивованим, отже підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчим суддею прийнято законне рішення, що обумовлює відмову у задоволенні апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 407, ст. 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 червня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 про визнання факту бездіяльності слідчого СВ Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000162 від 07.07.2017 року, за фактом викрадення належного йому майна, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, пов`язаний з невиконанням слідчих та процесуальних дій, та недотримання розумних строків під час досудового розслідування залишити без змін.

Ухвала є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4