справа № 488/1548/21
провадження № 1-кп/488/313/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2021 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої - судді Торжинської Т.В.,

при секретарі судового засідання - Воїхевич М.С. ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора Малюк А.В.

обвинуваченої- ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження №0000115 від 18.03.2021 року відносно обвинуваченої:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Миколаєва, із неповною загальною середньою освітою, незаміжньої, яка дітей не має, непрацюючої, яка зареєстрована і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої Корабельним районним судом м.Миколаєва 24.03.2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 , ч. 1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2021 року приблизно о 18:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в парку «Біла акація», який розташований по пр. Богоявленському в м. Миколаєві, під лавкою помітила дві банківські картки, а саме карту АТ «Перший український міжнародний банк» № НОМЕР_1 за рахунком № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_2 та карту АТ «Першого українського міжнародного банку за рахунком № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_3 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_1 виник умисел, направлений на привласнення офіційного документу, а саме вищевказаних банківських карток, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій умисел, не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого майна, усвідомлюючи те, що знайдені нею банківські картки належать іншим особам та є офіційним документом, з корисливих мотивів, взяла зазначені пластикові банківські картки АТ «Перший український міжнародний банк» № НОМЕР_4 за рахунком № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_2 та карту АТ «Перший український міжнародний банк» за рахунком № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_3 , які згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційними документами, тобто електронними платіжними документами, засобами доступу до банківських рахунків, з безконтактною технологією оплати, що забезпечує швидкі розрахунки без вводу PIN-коду та таким чином привласнила їх з корисливих мотивів.

При цьому ОСОБА_1 усвідомлюючи, що дані картки містять обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу, залишила у себе картки на зберігання з метою подальшого використання даних банківських карток, в тому числі з метою оплати покупок в мережах продовольчо-господарських магазинів, та подальшої передачі однієї з карток АТ «Перший український міжнародний банк» за рахунком № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_3 цього ж дня приблизно о 19 год. 00 хв. год. малолітньому брату ОСОБА_4 для подальшого неправомірного користування нею, а саме оплати покупок в магазинах.

Вказане діяння передбачає кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 357 КК України як привласнення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів.

Крім того, в період часу з 19:26 год. 15.03.2021 по 18:04 год. 16.03.2021, діючи з корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, діючи повторно, ОСОБА_1 самостійно та з переданням однієї з карток її молодшому брату ОСОБА_4 придбавали товар, розраховуючись за нього грошовими коштами наявними на попередньо незаконно привласнених ОСОБА_1 банківських картках, належних потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Так, реалізовуючи свій умисел ОСОБА_1 за допомогою картки, належної ОСОБА_2 , здійснила покупки у мережах продовольчо-господарських магазинів, а саме:

- в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , дві оплати по 11 грн. 70 коп., 115 грн. на загальну суму 126 грн. 70 коп;

- в магазині «ТОРБА» ТОВ «ТОРБА-ОДЕСА», розташованому за адресою: м. Миколаїв, пр. Корабелів, 14, п`ять розрахунків на 277 грн. 30 коп., 134 грн. 70 коп., 143 грн. 90 коп., 110 грн. 30 коп., 131 грн. 60 коп. на загальну суму 797 грн. 80 коп.;

- в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , чотири оплати на 138 грн. 06 коп., 99 грн. 04 коп., 102 грн. 06 коп., 119 грн. 04 коп. на загальну суму 458 грн. 20 коп.;

- в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , три оплати на 34 грн., 200 грн. 60 коп., 157 грн. на загальну суму 391 грн. 60 коп.;

- в магазині «Продукти-415» ТОВ «АТБ-Маркет», розташованому за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 342/5 дві оплати на 190 грн. 50 коп,. 85 грн. 50 коп. на загальну суму 276 грн., а всього на загальну суму 2 050 грн. 30 коп., чим спричинила потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 2 050 грн. 30 коп.

Молодший брат ОСОБА_1 - ОСОБА_4 з дозволу ОСОБА_1 та якому вона не повідомила про належність банківської карти іншій особі, використовуючи банківську карту, належну ОСОБА_3 , здійснив покупки у мережах продовольчо-господарських магазинів, а саме:

- в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , шість розрахунків на 15 грн. 90 коп., 200 грн. 10 коп., 116 грн., 174 грн. 40 коп., 218 грн. 60 коп., 2 грн. на загальну суму 727 грн.;

- в магазині «ТОРБА» ТОВ «ТОРБА-ОДЕСА», розташованому за адресою: м. Миколаїв, пр. Корабелів, 14, дві оплати на 249 грн. 30 коп., 6 грн. 50 коп. на загальну суму 255 грн. 80 коп.;

- в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , три оплати на 119 грн. 05 коп., 28 грн., 229 грн. 05 коп., на загальну суму 376 грн. 10 коп.;

- в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташованому за адресою: АДРЕСА_5 одну оплату в сумі 123 грн.;

- в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_6 », розташованому за адресою: АДРЕСА_6 одну оплату в сумі 30 грн.;

- в магазині «Кібернетики» ТОВ «СКАЙФОЛ», розташованому за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 311/4 одну оплату в сумі 10 грн.;

- в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_7 », розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , три оплати на 244 грн., 115 грн., 238 грн. на загальну суму 597 грн; а всього на загальну суму 2 118 грн. 90 коп., чим спричинила потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 2 118 грн. 90 коп.

Дані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно.

Обвинувачена ОСОБА_1 в ході судового розгляду свою вину визнала повністю та пояснила, що 15 березня 2021 року у вечірній час знаходилася біля магазину Торба, де під лавкою знайшла дві банківські картки, які залишила собі для подальшого розрахунку за їх допомогою в торгівельних магазинах. Здійснивши покупку в магазині по АДРЕСА_6 , розташованому неподалік від залізничного переїзду, оплата по якій пройшла без будь-яких перепон, вона почала розраховуватися даною картою і в інших магазинах та кафе, кожного разу використовуючи приблизно по 200 грн. Іншу картку передала молодшому брату ОСОБА_4 , якому не повідомила звідки взяла банківську картку, та що остання їй не належить, повідомивши, що він може здійснювати покупку за її допомогою. Спільно з нею та окремо брат користувався даною карткою, розраховуючись за придбаний товар. У скоєном щиро розкаялася. Цивільних позов потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнала в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_2 в ході розгляду справи пояснила, що 15 березня 2021 року біля лавки супермаркету «Торба» гаманець з кредитною карткою, виданою на її ім`я та ім`я її батька ОСОБА_3 , якою вона користувалась у зв`язку з тим, що він переніс операцію в жовтні 2020 року та мав сплачувати кредит. 17 березня 2021 року побачила смс повідомлення про відмову оплати через недостатність коштів на рахунку із зазначенням адреси магазину « ІНФОРМАЦІЯ_8 », що знаходиться біля сільської ради с. Лимани. До цього часу карткою не користувалась. Після чого вона поїхала до магазину, де його працівники показали відеозапис з камери відеоспостереження, на якому вона побачила дівчину, яку впізнала у судовому засіданні, остання обирала товар і намагалась розрахуватись карткою. Пояснила, що кредитні картки були чиповані і не потребували вводу пін коду при оплаті. В подальшому вона звернулась до відділення банку та отримала дані про рух коштів.

За згодою обвинуваченої, за клопотанням прокурора судом, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_1 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності її позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_1 у привласненні офіційного документу карток банківської установи, належних ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вчинених з корисливих мотивів, та вірною кваліфікацію її дій за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Також суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у таємному викраденні майна ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , та вірною кваліфікацію цих дій органами досудового розслідування за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченої, суд, керуючись статтею 65 Кримінального Кодексу України, виходить з санкцій відповідних статей Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчинених злочинів, відомості про особу винної, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Стосовно особи обвинуваченої, то ОСОБА_1 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, на час скоєння вищевказаних кримінальних правопорушень не була судимою.

Суд враховує щире каяття обвинуваченої у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання, та враховує відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Оцінюючи характер та ступінь тяжкості злочинів, вчинених обвинуваченою, суд враховує, що останньою вчинено злочини, що є нетяжкими.

З урахуванням особи винної, обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин,що обтяжують покарання, принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке повинно бути адекватним характеру вчинених дій, також з урахуванням санкцій ч.2 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України, враховуючи, що вказані кримінальні правопорушення ОСОБА_1 вчинила, будучи обвинуваченою за іншим корисливим кримінальним правопорушенням, суд вважає, що обвинувачений має бути призначене покарання у виді обмеження волі.

Суд також враховує, що ОСОБА_1 вчинила вказані вище кримінальні правопорушення до ухвалення вироку Корабельним районним судом м. Миколаєва від 24.03.2021 року, тому остаточне покарання їй має бути призначене за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України.

Враховуючи вказане, а також з урахуванням особи обвинуваченої, яка свою вину визнала повністю, у скоєному щиро розкаялась та активно сприяла розкриттю злочинів, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, наразі приймає заходи для працевлаштування, враховуючи поведінку обвинуваченої після скоєних злочинів, що свідчить про бажання обвинуваченої стати на шлях виправлення, засудження нею своїх попередніх дій та каяття в цьому, що здійснено щиро, тому суд вважає можливим виправлення засудженої без відбування покарання, проте з обов`язковим контролем за її виправленням, визначивши два роки іспитового строку.

Окрім того, у справі потерпілою ОСОБА_2 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, зокрема вартості викраденого майна в сумі 2050 грн. 30 коп., а також моральної шкоди в сумі 6800 грн.

Потерпілим ОСОБА_3 заявлено позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2118 грн. 90 коп.

Вирішуючи питання щодо обгрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Щодо стягнення викрадених у потерпілої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошових коштів, з огляду на доведеність вини ОСОБА_1 за висунутим обвинуваченням та обсягу майна, у заволодінні якого встановлено її вину, то відповідно до ст.ст.56, 127-129 КПК України, ст.1177 ЦК України, вимоги потерпілих в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд керується положеннями ст.ст.23, 1167 ЦК України, приймає до уваги роз`яснення, наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, враховує конкретні обставини заподіяння потерпілій шкоди, ступінь і характер негативних наслідків, що настали для потерпілої у зв`язку з перенесеним викраденням, то є безумовним право потерпілої на відшкодування перенесених моральних страждань.

Визначаючи розмір такого відшкодування, суд приймає до уваги перенесення потерпілою ОСОБА_2 емоційного стресу, що супроводжувався почуттям хвилювання та втратою спокою, адже, потребуючи лікування та, не маючи на це коштів, які були викрадені з її каркти, була змушена їх позичати. На підтвердження стану здоров`я суду надано виписку із медичної картки потерпілої, згідно якої останній рекомендовано оперативне втручання. Крім того, як пояснила потерпіла в ході судового розгляду, у зв`язку із відсутністю коштів і неможливістю провести рекомендоване оперативне втручання, була вимушена вести лежачий спосіб життя.

За таких обставин, керуючись принципом розумності, справедливості та співмірності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі, адже відшкодування моральної шкоди в сумі 6800 грн відповідатиме характеру отриманої потерпілою психологічної травми та глибині її душевних страждань, перенесених внаслідок протиправних дій обвинуваченої.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України і призначити їй покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді одного року і шести місяців обмеження волі;

за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді одного року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Корабельного районного суду міста Миколаєва від 24 березня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у виді обмеження волі строком два роки.

Запобіжний захід ОСОБА_1 не обирався.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, поклавши на неї обов`язки, передбачені п. 1, п.2 ч.1 ст.76 КК України: повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтись для реєстрації в орган з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , паспорт № НОМЕР_5 , орган, що видав 4811 від 19.04.2017 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_7 , майнову шкоду в сумі 2118 (дві тисячі сто вісімнадцять) грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , паспорт № НОМЕР_5 , орган, що видав 4811 від 19.04.2017 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_9 , матеріальну шкоду в сумі 2050 (дві тисячі п`ятдесят) грн. 30 коп., у відшкодування моральної шкоди 6800 (шість тисяч вісімсот) грн.

Речові докази: банківську картку АТ «Перший український міжнародний банк» № НОМЕР_4 за рахунком № НОМЕР_2 , що належить потерпілій ОСОБА_2 повернути останній за належністю; цифрові носії інформації, зокрема відеозаписи з камер відеоспостереження, що вилучені з магазинів ТОВ Торба-Одеса, Продуктовий замок, Продукти -415 ТОВ ТАБ-Маркет, Канцелярський світ, Кібернетік, Мінімаркет, Справжній, піцерії Челентано, кафе ІНФОРМАЦІЯ_12 , - залишити при матеріалах даного кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Т.В. Торжинська