Справа № 347/1858/20
Провадження № 1-кп/347/96/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2021 р. Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Косів кримінальне провадження №0000132 від 14 квітня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Соколівка Косівського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не працевлаштованого, громадянина України, не одруженого, не маючого утриманців, не депутата, раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 умисно спричинив легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .
Кримінальний проступок було вчинено при наступних обставинах: 16 квітня 2020 року близько 19:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи на території господарства знайомої ОСОБА_6 , розташованого за адресою: присілок Гора село Уторопи Косівського району Івано-Франківської області, з якою тривалий час підтримував близькі відносини, де побачив ОСОБА_5 , який саме в той час допомагав ОСОБА_6 по господарству. ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та на грунті ревнощів вчинив із ним словесний конфлікт, в ході якого, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, заподіяв ОСОБА_5 удар ногою в ділянку правої гомілки останнього, внаслідок чого було заподіяно тілесне ушкодження у виді синця у ділянці правої гомілки, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи Косівського міжрайонного відділення ОБСМЕ від 07.05.2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином своїми умисними діями, які виразились у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він пояснив, що дійсно 16.04.2020 року ввечері на подвір`ї господарства його співмешканки ОСОБА_6 перебував ОСОБА_5 , який допомагав ОСОБА_6 по господарству. Коли він підійшов до ОСОБА_5 між ними зав`язалася сутичка, в ході якої він наніс ОСОБА_5 удар кулаком по носі та ногами по гомілці, загалом близько п`яти ударів, після чого ОСОБА_4 пішов в своїх справах, а на місце події прибули працівники поліції. Кається у скоєному.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 16.04.2020 року він перебував на території господарства ОСОБА_6 та допомагав їй по господарству, коли прийшов ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння та почав з`ясовувати причину його перебування на вказаній території, при цьому намагався вдарити його наявною у його руках бутилкою пива. За протиправні дії ОСОБА_4 . ОСОБА_5 його затримав, аби викликати до нього працівників поліції, під час чого ОСОБА_4 чинив супротив та наніс йому удар по носі, а потім кидався по ньому черепицею та наніс тілесні ушкодження у ділянку правої гомілки у виді синця. Після цього ОСОБА_4 втік з місця події, а ОСОБА_5 звернувся за медичною допомогою до лікарні. Цивільний позов заявляти не бажає. Щодо міри покарання ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнав, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та немає сумнівів у добровільності їх позицій.
Вислухавши пояснення обвинуваченого та потерпілого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у спричиненні легкого тілесного ушкодження доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України.
Як підтверджуючі та характеризуючі особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом досліджені наступні письмові докази:
- характеристика з місця проживання №193 від 29.04.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_4 характеризується позитивно;

- акт обстеження матеріально-побутових умов життя №192 від 29.04.2020 року та довідку про склад сім`ї № 420 від 29.04.2020 року, відповідно до яких ОСОБА_4 проживає в с.Соколівка Косівського району Івано-Франківської області разом із батьками, бабусею та братом, не працевлаштований, не одружений, проживає у важких матеріально-побутових умовах;
- довідка про судимість №45-04052020/26012, відповідно до якої ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності раніше не притягався;

- довідку Косівської ЦРЛ від 29.04.2020 року №140, згідно з якою ОСОБА_4 перебуває на обліку у наркологічному кабінеті Косівської рай поліклініки;

- довідку Косівської ЦРЛ від 29.04.2020 року №157, згідно з якою ОСОБА_4 не перебуває на обліку у психоневрологічному кабінеті Косівської рай поліклініки.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є проступком.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття винного, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає вчинення проступку відносно особи похилого віку.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Враховуючи особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря-нарколога, не одружений, утриманців не має, не судимий, не працевлаштований, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе при призначенні йому покарання у межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт.
Таке покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні немає, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді двохсот годин громадських робіт.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду кримінального провадження апеляційним судом.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового розгляду.

Суддя ОСОБА_1