Справа № 591/1302/21
Провадження № 1-кп/591/414/21
У Х В А Л А

23 квітня 2021 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000178 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 березня 2021 року було призначено підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні.

Під час підготовчого засідання судом з`ясовано думку учасників щодо можливості призначення справи до судового розгляду, зокрема, наявності підстав для прийняття судом рішень, передбачених п. п. 1-4, 6 ч. 3 ст. 314 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 , заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам чинного кримінального процесуального законодавства.
Клопотання обґрунтовано тим, що в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення викладені невірно та некоректно, належним чином не висвітлена об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України на час скоєння кримінального правопорушення. У своєму клопотанні захисник звертає увагу на те, що Реєстр не відповідає матеріалам досудового розслідування.
Обвинувачена підтримала клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору.
Прокурор заперечував проти заявленого захисником клопотання, оскільки вважає, що всі обставини вчинення інкримінованого обвинуваченими злочину встановлені та викладені в тому об`ємі, який він вважає необхідним та достатнім. Він додав, що складений обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому просив призначити у згаданому кримінальному провадженні судовий розгляд.
Представник потерпілого КП «Сумижитло» СМР, який повідомлений належним чином про час і місце розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явився. Проте подав до суду клопотання про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.
Стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого судового засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.
Статтею 291 КПК України передбачені вимоги до складання обвинувального акта.
Однією з них є виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Заявляючи клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, захисник зазначає, що прокурором не в повній мірі дотримані вимоги закону, зокрема у обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення викладені невірно та некоректно, належним чином не висвітлена об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України на час скоєння кримінального правопорушення.
Суд вважає, що такі висновки захисника на стадії підготовчого судового засідання є передчасними.
Відповідно до положень ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні не вирішуються питання про доведеність чи відсутність вини обвинуваченого та про правильність кваліфікації дій обвинуваченого, оскільки це питання є предметом судового розгляду, а завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення його проведення.
Відповідно до ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим кодексом.
При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому (п. 2 Постанови ВС від 24.11.2016 у справі № 5-328кс16).
Таким чином, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.
Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті, власне, фактичних обставин справи, а також узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацію кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.
Між тим, доводи сторони захисту на обґрунтування необхідності повернення обвинувального акта зводяться саме до такої оцінки фактичних обставин справи та доказів сторони обвинувачення, що є неприпустимим у підготовчому судовому засіданні.
Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. ст. 36, 40 КПК України слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Проте, суд зазначає, що ані сторона захисту чи потерпілі, ані суд не можуть вимагати від прокурора викладення обвинувачення так, як, на їх думку, це має бути.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Проте це питання може бути вирішене лише під час судового розгляду.
На переконання суду, викладені прокурором в обвинувальному акті фактичні обставини кримінальних правопорушень є достатніми для повного розуміння обвинуваченою суті висунутого проти неї обвинувачення.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні в цілому відповідає вимогам ст. 291 КПК України, тому відсутні підстави для його повернення прокурору.
Крім того, посилання захисника на недоліки Реєстру, як на підставу повернення обвинувального акта, не ґрунтуються на нормах закону, оскільки кримінальним процесуальним законом передбачено повернення обвинувального акта прокурору лише в разі його невідповідності ст. 291 КПК України. Невідповідність Реєстру не є підставою повернення обвинувального акта.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 290, 291, 314 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1