Справа № 128/652/21
Провадження №11-кп/801/634/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

представника лікарні ОСОБА_7 (в режимі відеконференції)

захисника -адвоката ОСОБА_8

заявниці ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10 (в режимі відеконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу законного представника особи, щодо якої застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом ОСОБА_9 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 12.04.2021 року, якою припинено застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_10 , до якого застосовані примусові заходи медичного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого за ст. 94, ч. 3 ст. 17-140 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12.04.2021 року припинено застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_10 , до якого застосовані примусові заходи медичного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого за ст. 94, ч. 3 ст. 17-140 КК України.

Обґрунтовуючи свої висновки, суд першої інстанції зазначив, що оскільки ОСОБА_10 на теперішній час не становить суспільну небезпеку та не потребує подальшого продовження застосування примусових заходів медичного характеру у «Відділенні для ПЗМХ зі звичайним наглядом, змішане № 3», він підлягає подальшої виписки за місцем проживання для подальшої амбулаторної психіатричної допомоги.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі законний представник особи, щодо якої застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом ОСОБА_9 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та винести ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви лікаря-психіатра КНП «ВОПЛ № 2 Вінницької ОР» відділення № 3 ОСОБА_11 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом у «Відділенні для ПЗМХ зі звичайним наглядом, змішане №3» на виписку за місцем проживання для подальшої амбулаторної психіатричної допомоги, відносно ОСОБА_10 .

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначає, що заяву про припинення застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_10 розглянуто без доказів її належного повідомлення., вона є матір`ю ОСОБА_9 та призначена піклувальником останнього. Зазначає, що не може забезпечити йому необхідний нагляд у зв`язку зі станом свого здоров`я та поведінки сина. Вважає., що він буде ухилятись від необхідного лікування.

Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні заявниця ОСОБА_9 підтримала свою апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні за викладених в ній підстав.

Прокурор ОСОБА_6 , представник лікарні ОСОБА_7 , особа, стосовно якої розглядається клопотання про припинення застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_10 , захисник-адвокат ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги заявниці ОСОБА_9 та просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідь головуючого -судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення з астосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 514 КПК України, ч. 1 ст. 95 КК України та ч. 3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Судове провадження про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_10 , до якого застосовані примусові заходи медичного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого за ст. 94, ч. 3 ст. 17-140 КК України, здійснено із участю захисника обвинуваченого, участь якого є обов`язковою, згідно п.4 ч.2 ст.412 КПК України.

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2005 року ухвала (постанова) у справі про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам кримінально-процесуального закону і крім вирішення питань, передбачених ст. 420 КПК України, містити в собі як формулювання суспільно небезпечного діяння, визнаного судом установленим, так і посилання на перевірені в судовому засіданні докази, якими суд обґрунтовує свої висновки, а також мотиви прийнятого ним рішення по суті.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12.04.2021 року припинено застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_10 , до якого застосовані примусові заходи медичного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого за ст. 94, ч. 3 ст. 17-140 КК України.

Згідно матеріалів провадження с (висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовується примусові заходи медичного характеру за № 24 від 02.03.2021 року) ОСОБА_10 на теперішній час не становить суспільну небезпеку та не потребує подальшого продовження застосування примусових заходів медичного характеру у «Відділенні для ПЗМХ зі звичайним наглядом, змішане №3» для подальшої виписки за місцем проживання для подальшої амбулаторної психіатричної допомоги амбулаторної психіатричної допомоги.

З цього висновку слідує, що ОСОБА_10 встановлено діагноз: Помірна деменція при травмі головного мозку (пологова) з психотичними, переважно маячними, розладами. ОСОБА_10 на теперішній час не становить суспільну небезпеку.

Апеляційний суд вважає, що висновок комісії лікарів-психіатрів № 24 від 02.03.2021 року щодо ОСОБА_10 є достатньо обґрунтованим та мотивованим і відповідає вимогам ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2005 року при розгляді справи про продовження, зміну або скасування (припинення) застосування примусових заходів медичного характеру суд за наявності сумніву в правильності висновків комісії лікарів-психіатрів може викликати в судове засідання представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надавав особі психіатричну допомогу, а за потреби - призначити судово-психіатричну експертизу.

Як слідує з матеріалів провадження в судовому засіданні суду першої інстанції було допитано представника КНП «ВОПЛ №2 Вінницької ОР» ОСОБА_11 , який підтвердив зазначений висновок та додатково вказав, що протягом усього періоду застосування примусових заходів медичного характеру у ОСОБА_10 спостерігається стабільний стан, позитивна динаміка, що призвела до покращення його психічного стану та відпала потреба у застосуванні примусових заходів медичного характеру.

Що стосується доводів апеляційної скарги заявниці про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, то вони, на думку апеляційного суду, не заслуговують уваги, оскільки вивченням матеріалів провадження не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи спростовували або викликали сумніви у правильності висновків суду першої інстанції, а тому апеляційним судом не приймаються до уваги з підстав, вказаних вище.

Інших доказів, які б викликали сумнів у правильності висновків суду першої інстанції, суду не надано.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розгляд заяви лікаря-психіатра проведено судом першої інстанції за правилами розгляду цієї категорії проваджень, з дослідженням матеріалів особової справи ОСОБА_10 та медичної документації, в якій відображається стан хворого за час перебування в психіатричній лікарні з суворим наглядом, внаслідок чого судом було постановлено законну, обґрунтовану та вмотивовану ухвалу, та підстав для її скасування за доводами, наведеними в апеляційній скарзі захисника, не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу законного представника особи, щодо якої застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 12.04.2021 року, якою припинено застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_10 , до якого застосовані примусові заходи медичного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого за ст. 94, ч. 3 ст. 17-140 КК України - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 9(трьох) місяців з дня проголошення

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4