ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/1102/21 Номер провадження 11-сс/814/651/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою прокурора Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 липня 2021 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене заступником керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 червня 2021 року за №0000230, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 та ч.4 ст.296 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Велика Скельова Світловодського р-ну Кіровоградської обл., зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , українцю, громадянину Російської Федерації, із середньою спеціальною освітою, непрацюючому, неодруженому, такому, що утриманців не має; несудимому, -
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів (до 28 серпня 2021 року включно) та одночасно визначено підозрюваному заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 190 320 гривень з покладенням у разі внесення застави на ОСОБА_8 наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 постановлено обчислюватии з моменту його фактичного затримання, а саме з 30 червня 2021 року.
Постановляючи таке судове рішення слідчий суддя врахував наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 та ч.4 ст.296 КК України, яка підтверджується вагомими доказами; ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється; особу підозрюваного, який непрацюючий, неодружений, є громадянином Російської Федерації, тимчасово проживає не за місцем народження та реєстрації; відсутність в останнього стійких соціальних зв`язків; наявність повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України в іншому кримінальному провадженні; порушення підозрюваним умов раніше застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (26 травня 2021 року Світловодським районним судом Кіровоградської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 квітня 2021 року за № №0000184); та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

При визначенні застави у розмірі передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме у сумі 190 320 гривень, слідчий суддя врахував майновий стан підозрюваного, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_8 підозрюється та корисливий характер діяння, вказавши, що саме такий розмір може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
В апеляційній скарзі прокурор Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 липня 2021 року змінити у частині застосування застави на безальтернативне тримання під вартою.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що ОСОБА_8 : підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 7 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна; вчинив кримінальні правопорушення, порушивши раніше застосований до нього слідчим суддею Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Водночас прокурор посилається на наявність ризиків того, що підозрюваний може ухилятись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. При цьому, апелянт зазначає про те, що у разі внесення застави ОСОБА_8 , який є громадянином Російської Федерації, тимчасово проживає не за місцем своєї реєстрації, підозрюється не вперше, у тому числі, у вчиненні особливо тяжкого злочину, може залишити територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.
В запереченнях підозрюваний ОСОБА_8 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , колегія суддів дійшла наступного висновку.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 червня 2021 року за №0000230, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.4 ст.296 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 29 червня 2021 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, з метою заволодіння чужим майном, проник до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснив напад на ОСОБА_11 , поєднаний із насильством, що виразилося у нанесенні ударів кулаками в область голови потерпілого, а також з метою подавлення волі останнього до опору, дістав з під свого одягу предмет, схожий на пістолет, та, погрожуючи його застосуванням, відкрито заволодів барсеткою ОСОБА_11 у якій знаходились грошові кошти у сумі 2 000 гривень та документи останнього, чим спричинив ОСОБА_11 фізичний біль та майнову шкоду на вказану суму.

Окрім того, 30 червня 2021 приблизно о 00 годин 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, діючи умисно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, керуючи автомобілем «Кіа», н.з. НОМЕР_1 , по автодорозі у с. Кутуржиха Хорольської ОТГ Лубенського р-ну, безпричинно став перешкоджати руху автомобіля «Тойота Прадо 150», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням раніше незнайомого ОСОБА_12 , після чого, маючи при собі предмет, схожий на пістолет, здійснив приблизно 5 пострілів у напрямку автомобіля «Тойота Прадо 150», н.з. НОМЕР_2 , пошкодивши при цьому автомобіль, спричинивши ОСОБА_13 майнову шкоду.

30 червня 2021 року слідчим СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , за погодженням заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 , повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечному для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства, поєднаному з проникненням у приміщення; ч.4 ст.296 КК України, а саме у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням вогнепальної зброї (а.с. 60-63).
01 липня 2021 року слідчий СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим заступником керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 , про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.4 ст.296 КК України, ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, та неможливістю запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування підозрюваному ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, застосував підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у сумі 190 320 гривень та покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у разі її внесення.
Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, SeriesA, № 182).
Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 та ч.4 ст.296 КК України, яка підтверджується вагомими доказами; ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється; особу підозрюваного, який непрацюючий, неодружений, є громадянином Російської Федерації, тимчасово проживає не за місцем народження та реєстрації; відсутність в останнього стійких соціальних зв`язків; наявність повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України в іншому кримінальному провадженні; порушення підозрюваним умов раніше застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (26 травня 2021 року Світловодським районним судом Кіровоградської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 квітня 2021 року за № №0000184); та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, апелянтом обґрунтованість підозри не оспорюється та відповідно до матеріалів, доданих до клопотання слідчого підтверджується вагомими доказами, на підставі розумної оцінки сукупності яких слідчий суддя визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
Разом з тим, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором та слідчим в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється та дані про особу підозрюваного, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.
Указані обставини, а саме наявність встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та правильність застосованого запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою також не оспорюються апелянтом. Разом з тим, прокурор не погоджується із застосуванням слідчим суддею ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Однак, доводи прокурора у цій частині є безпідставними з огляду на таке.
З матеріалів провадження вбачається, що одночасно, застосувавши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з урахуванням положень ч.ч.4,5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України визначив ОСОБА_8 заставу у сумі 190320 гривень як альтернативний запобіжний захід, вказавши, що саме такий розмір може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з чим погоджується і колегія суддів.
При цьому, апеляційний суд констатує, що наведені в апеляційній скарзі ідентичні доводи прокурора щодо наявності обгрунтованої підозри, ризиків та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України (у тому числі й ті які наведено в апеляційній скарзі), належним чином та у повній мірі враховано слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали щодо ОСОБА_8 .
Відповідно до ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Разом з тим, апелянт, зазначаючи про необхідність застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, не просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 липня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, натомість ставить апеляційну вимогу щодо зміни оскаржуваної ухвали слідчого судді у частині застосування застави на безальтернативне тримання під вартою, що взагалі не узгоджується з вимогами ч.3 ст.407 КПК України.
Слід зазначити, що сформульовані у такий спосіб вимоги апеляційної скарги прокурора у будь-якому разі унеможливлюють застосування судом апеляційної інстанції ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки суд не вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим погіршується становище підозрюваного. Протилежне суперечило б як вимогам ч.2 ст.404 КПК України, так і загальним засадам кримінального провадження.
Крім того, колегія суддів зауважує, що за змістом ч.4 ст.183 КПК України невизначення розміру застави, у передбачених КПК України випадках, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є правом, а не обов`язком слідчого судді.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 липня 2021 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4