Справа № 736/388/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/515/21
Категорія - ч.2 ст. 121 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника - адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000355 від 09 грудня 2019 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2021року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корюківка Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 26 жовтня 2018 року вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 6 років 5 місяців позбавлення волі та 30 жовтня 2019 року вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова за ч. 2 ст. 345 КК України до 1 року позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України на 9 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислюється з дня його фактичного затримання з 13 січня 2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 5 966 грн. 38 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом визнано доведеним, що в період часу з 23 години 30 хвилин 08 грудня 2019 року до 01 години 05 хвилин 09 грудня 2019 року, точний час органом досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на подвір`ї будинку по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин взяв кухонний ніж з пластмасовою рукояткою чорного кольору та умисно заподіяв ножове поранення передньої поверхні верхньої третини лівого стегна ОСОБА_9 , з пошкодженням дрібних артеріальних судин та підшкірних вен, що обумовило масивну зовнішню кровотечу та привело до розвитку гострого недокрів`я, від якого о 02 годині 44 хвилини ІНФОРМАЦІЯ_2 у операційному відділенні КНП «Корюківська центральна районна лікарня» Корюківської районної ради Чернігівської області, ОСОБА_9 помер.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, оскільки в його діях не вбачається ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а досудове слідство було проведено упереджено, на свідків чинився тиск з боку прокурора, що залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Аргументує тим, що при постановленні вироку судом не було взято до уваги перші показання свідків, які вони надавали до зміни порядку дослідження доказів у справі. При повторному допиті свідками надавались кардинально інші пояснення, які суперечать тим, що надавалися ними раніше, але судом цим обставинам не надано жодної оцінки, що свідчить на упередженість суду.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні підтвердив, що за адресою АДРЕСА_2 доставляв трьох людей, його, потерпілого та свідка ОСОБА_11 , у якого з потерпілим виник конфлікт, свідок чітко відповів хто і на якому місці сидів та детально розповів про конфлікт, про те, що потерпілий був агресивно налаштований до ОСОБА_11 та вдарив його по вуху. Дані свідчення були надані ОСОБА_12 у судовому засіданні 01 червня 2020 року під присягою, а вже при повторному допиті за викликом прокурора, свідок змінив свої показання та зазначив про те, що не підвозив ОСОБА_11 разом з ним та потерпілим. Така зміна показань свідка була обумовлена здійсненням на нього тиску з боку прокурора, який напередодні судового засідання мав з ним, з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 приватну бесіду, в якій наполягав на зміні показань. Сам свідок ОСОБА_15 його сестрі ОСОБА_16 27 квітня 2021 року у приватній бесіді повідомив про те, що змінив свої показання під дією погроз з боку прокурора, який погрожував, що позбавить його ліцензії на здійснення приватних перевезень.

З аналогічних підстав свідок ОСОБА_17 також був вимушений вказати на те, що не був присутнім під час події 08 грудня 2019 року, що насправді не відповідає дійсності.

Окрім першочергових показань свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які вказували на присутність ОСОБА_11 на місці події, підтверджується також і протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього, на якій видно чотири чарки та предмети посуду на кухонному столі, якими користувалися він, ОСОБА_20 , свідок ОСОБА_21 , який є власником домоволодіння, та свідок ОСОБА_17 , який безпосередньо був присутній при даній події.

Сам прокурор у судовому засіданні не заперечував, що викликав свідків до прокуратури у той час, як судовий розгляд у справі вже був розпочатий, що суперечить положенням кримінального закону, при цьому, стороною обвинувачення таку свою позицію не вмотивовано та є не зрозумілим, у зв`язку з чим виникла така необхідність.

Вважає,що суд повинен врахувати показання свідків, які ними були надані до того, як вони були викликані прокурором, після чого змінили свої показання. Аналіз показань свідків надасть суду можливість прийти до висновку, що матеріалами справи його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не доведена.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить вирок змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_6 на ч. 1 ст. 119 КК України та призначити покарання в межах вказаної статті, мотивуючи тим, що судом не було надано аналізу суб`єктивним ознакам дій обвинуваченого, які є основним критерієм розмежування вбивства через необережність та заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

ОСОБА_6 не заперечує наявність конфлікту між ним і потерпілим, проте стверджує про відсутність у нього наміру заподіяти будь-яке тілесне ушкодження потерпілому. Її підзахисний намагався забрати ніж та заспокоїти ОСОБА_20 . У процесі відібрання ножа у потерпілого, той упав разом з її підзахисним і поранився. Як вважає захисник ОСОБА_6 діяв з необережності, для якої характерне поєднання усвідомлення небезпечного характеру діяння та недбалого ставлення до настання суспільно-небезпечних наслідків.

Звертає увагу, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проводилось з обвинувальним ухилом, про що свідчить невідповідність у показаннях свідків, суттєві розбіжності, які не були усунуті під час судового розгляду та яким суд не надав належної оцінки.

10.12.2019 ОСОБА_22 пояснював, що в його автомобілі між ОСОБА_20 і ОСОБА_23 сварки не було, а вже 01.06.2020 цей же свідок вказував, що між ним та ОСОБА_20 виник конфлікт і залишаючи автомобіль, потерпілий став погрожувати ОСОБА_24 , ця погроза була реальною, так її сприйняв водій таксі. Мурашко заспокоїв. Сластьона. При цьому, водій вказував, що раніше з потерпілим у нього був конфлікт, і взагалі, коли потерпілий перебував у нетверезому стані, то його настрій змінювався за одну мить і він поводив себе досить агресивно та безпідставно міг когось ударити. Такі характеризуючи особу потерпілого дані не були прийняті судом до уваги, хоча саме ці фактичні дані вказують на правдивість свідчень її підзахисного.

Суд жодним чином не відреагував на порушення з боку сторони обвинувачення, які були допущені прокурором та виразились у тому, що під час судового розгляду прокурор викликав свідків до прокуратури, після чого свідок ОСОБА_24 змінив свої показання, пояснивши це тим, що не бажає втрачати ліцензію на таксування. Свідок ОСОБА_25 також був присутнім у будинку АДРЕСА_3 , бачив усе, що відбувалося у будинку та на подвір`ї, що саме ОСОБА_20 розпочав сварку, але після візиту до прокуратури змінив свої свідчення та вказав на те, що нічого не бачив та за вказаною адресою взагалі не був.

Вважає, що суд не об`єктивно виклав пояснення фельдшера швидкої допомоги, який пояснював, що по прибуттю вони виявили людину в крові, яка видавала звуки, перебувала у збудженому стані, збиралася кудись іти, щоб накласти тугу пов`язку та зупинити кровотечу його довелося утримувати потерпілого близько 10 хвилин. Відповідно до висновку експерта смерть потерпілого наступила від гострої крововтрати. Ці обставини підтверджують і версію ОСОБА_6 , який вказував на те, що саме він розбудив брата та попросив викликати швидку медичну допомогу, а до приїзду лікарів намагався зупинити кровотечу, що підтверджується великою кількістю тампонів на підлозі, забруднених кров`ю.

Звертає увагу на некваліфіковану медичну допомогу потерпілому ОСОБА_20 , що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_26 , який пояснював, що потерпілому тривалий час не могли вставити катетер, а в цей час він продовжував втрачати кров.

ОСОБА_6 не був допитаний під час досудового слідства через введення карантинних заходів, а у судовому засіданні вказував на те, що ОСОБА_20 до будівлі брата не запрошував, саме потерпілий наполіг на приїзді та їхав разом з ОСОБА_23 без будь-якого запрошення, перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, в автомобілі почав погрожувати водію та йому, його ледь удалося заспокоїти. Коли вони зайшли до будинку, то ОСОБА_20 щось підсипав її підзахисному у чарку, він не став це пити та вилив горілку, а потім потерпілий став пропонувати йому взяти на себе збут наркотичних засобів, які були у нього в наявності та збутом яких він займався за допомогою неповнолітніх хлопців. ОСОБА_23 відмовився від такої пропозиції, чим викликав обурення у потерпілого, останній почав збуджуватись і його не можливо було заспокоїти.

При цьому був присутній ОСОБА_27 , але він не втручався у конфлікт та намагався піти. ОСОБА_17 був вже біля виходу з двору, коли ОСОБА_23 ,намагаючись відібрати ніж у ОСОБА_20 , був вже на сходах, при цьому, за сам ніж він не тримався, а тримався за руку потерпілого. На сходах вони зі ОСОБА_20 впали і він почув, як ОСОБА_20 вигукнув «Ой», а потім побачив, що в тіло потерпілого встромився ніж. Він відкинув ніж та намагався завести ОСОБА_20 до будинку, але той не давав йому це зробити та заважав надати медичну допомогу і зупинити кров, погрожував йому. Він розбудив брата та попросив викликати швидку допомогу, після чого пішов, оскільки таких тяжких наслідків, як смерть потерпілого, не передбачав. Надалі він переховувався не від слідчих органів, а боявся друзів ОСОБА_20 , які заради помсти розшукували його.

Висновки експертизи № 117 від 09.12.2019 фактично підтверджують показання ОСОБА_6 у тій частині, що удар ножем був нанесений не навмисно. Відсутність відбитків потерпілого на ножі пояснюється тим, що ніж хтось поклав до мийки, на нього текла вода, а ОСОБА_23 тримав ніж останнім, тому саме його відбитки і залишились на ножі.

Під час вирішення питання кваліфікації дій обвинуваченого, суд виходив не з об`єктивно встановлених фактичних даних, а з даних про неодноразові судимості ОСОБА_6 , формально послався на стан його здоров`я, навіть не вказавши, якими тяжкими захворюванні останній страждає.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи поданих ними апеляційних скарг, просили перекваліфікувати дії обвинуваченого на необережне заподіянні смерті, оскільки вважали, що тілесне ушкодження потерпілий отримав в результаті необережних дій обвинуваченого та є випадковістю, а не умисним злочином, звертали увагу на порушення під час судового розгляду з боку прокурора, які виразилися у здійсненні тиску на свідків у кримінальному провадженні, прокурора, яка заперечували проти аргументів сторони захисту, вказуючи, що повторний допит свідків проводився через відсутність технічного запису їх першого допиту у судовому засіданні, на прокурора покладався обов`язок забезпечити вдруге явку свідків до суду, вважала вирок суду законним та обґрунтованим і просила залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника залишити без задоволення.

Відповідно до повідомлення чергового лікаря Корюківської ЦРЛ 09 грудня 2019 року о 01 годині 40 хвилин до відділення центральної районної лікарні був доставлений ОСОБА_9 , 1969 року народження, з ножовим пораненням верхньої третини лівого стегна з пошкодженням великих судин, який помер в операційному блоці. (т. 1 а.с.159, 160)

З протоколу огляду місця події від 09 грудня 2019 року та фототаблиць до нього, убачається, що під час огляду домоволодіння АДРЕСА_3 , з місця події були вилучені ніж чорного кольору, який знаходився у будинку у мийці на кухні та частина пластикової ручки ножа чорного кольору, яка була знайдена на подвір`ї господарства та які постановою від 09.12.2019 року визнані речовими доказами. (т.1 а.с. 165-171, 175)

Відповідно до висновку експерта № 357 від 24 березня 2020 року, частина руків`я ножа та права плашка держака руків`я ножа, вилучені 09.12.2019 під час огляду місця події та надані на дослідження, до розділення складали єдине ціле плашку держака руків`я ножа. Надані частини були відокремлені один від одного внаслідок розламу під дією фізичного зусилля (удар, натиск, вигинання тощо) (т.2 а с. 63-67)

При цьому на частині ручки ножа чорного кольору були виявлені сліди пальців рук, які відповідно до висновку експерта № 1320 від 13 грудня 2019 року, є слідами пальців однієї руки розмірами 14х31 мм. та 10х21 мм. та були залишені відповідно середнім та безіменним пальцями правої руки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будь-яких інших відбитків пальців рук, крім обвинуваченого на уламку ножа не виявлено. (т.1 а. с. 211-220).

Власником будинку, де відбувалися події, є ОСОБА_28 , який доводиться рідним братом обвинуваченому ОСОБА_6 , та з дозволу якого останній проживав в його будинку після звільнення з місць позбавлення волі. Потерпілий ОСОБА_9 був ровесником та однокласником власника будинку ОСОБА_28 .

Дані протоколу огляду місця пригоди будинку по АДРЕСА_3 , проведеного з письмової згоди та в присутності власника будинку, який підписав протокол огляду, свідчать про те, що заподіяння ножового поранення ОСОБА_9 відбулося на подвір`ї будинку, на що вказують виявлені плями крові на листі шиферу біля будинку, на сходах до будинку та в приміщенні кухні ( а. с. 164-171 том. 1).

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 117 від 13 січня 2020 року, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 було виявлене одне тілесне ушкодження у виді колото-різаної рани в ділянці лівого стегна на передній поверхні в верхній частині його третини, яке утворилося незадовго до настання смерті та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Поранення супроводжувалося пошкодженням дрібних артеріальних судин та підшкірних вен, що обумовило масивну зовнішню кровотечу та привело до розвитку гострого недокрів`я, від якого о 02 годині 44 хвилини ІНФОРМАЦІЯ_2 у операційному відділенні КНП «Корюківська центральна районна лікарня» Корюківської районної ради Чернігівської області, ОСОБА_9 помер (т.2 а.с.11-17).

Захисна версія обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечує наявність у нього умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, ретельно перевірялася судом першої інстанції та апеляційним судом і не заслуговує на довіру.

Так ОСОБА_6 наполягає, що 08 грудня 2019 року, близько 20 години, він зустрівся зі своїм рідним братом ОСОБА_14 у центрі міста та вони разом пішли до «Спортбару», де з іншими особами, серед яких був і ОСОБА_29 , вживали спиртне. Потім він на таксі відвіз ОСОБА_28 додому, а сам повернувся до бару, щоб додивитись футбол. Після того, як бар зачинився, він викликав таксі, щоб їхати до будинку брата, разом з ним зібрались їхати ОСОБА_29 та ОСОБА_27 . Ще біля бару, ОСОБА_29 поводив себе дуже агресивно. Після того, як ОСОБА_22 довіз їх до будинку, вони в утрьох вийшли з автомобіля та пішли в середину будинку, де уже вчотирьох сіли за стіл, до них приєднався ОСОБА_28 і вони вживали спиртне, особисто він алкогольних напоїв вже не вживав.

ОСОБА_28 пішов спати. ОСОБА_29 при цьому продовжував поводитись агресивно. Сластьон ОСОБА_30 з ОСОБА_27 випили ще по чарці та між ними знову відбувався конфлікт, який ОСОБА_6 намагався вгамувати, це ще більше спровокувало ОСОБА_31 продовжувати конфлікт. Вже після 00 годин 09 грудня 2019 року ОСОБА_27 сказав, що йому це набридло, оскільки ОСОБА_29 хапався за кухонний ніж, який лежав на столі. ОСОБА_6 з ОСОБА_32 вийшли на ганок, а ОСОБА_29 почав кричати, що зараз їх поріже та повбиває, поводився вкрай неадекватно. На порозі, ОСОБА_6 відчинив двері будинку ОСОБА_33 , ОСОБА_29 підійшов та продовжував висловлювати, що йому нічого за це не буде, що у нього все «схвачено», в цей час ОСОБА_6 схопив його лівою рукою за його праву руку, в якій він тримав ножа, при цьому руку він намагався вивернути, щоб потерпілий випустив ніж, просив його викинути ножа, але ОСОБА_29 жодним чином не реагував.

В процесі віднімання ножа вони вдвох впали на землю, ОСОБА_29 почав кричати та сказав, що вколовся ножем. ОСОБА_6 попросив його показати рану, допоміг йому підвестися та силоміць затягнув його у будинок, а в цей час ОСОБА_29 погрожував йому помстою. Також, коли він намагався підняти ОСОБА_31 , то останній приспустив штани, щоб побачити рану та упав на шифер, який лежав біля паркану сусіднього домоволодіння. Це все відбувалося на очах у ОСОБА_27 , який після побаченого сказав, що він не хоче неприємностей, відчинив хвіртку та пішов. ОСОБА_6 затягнув ОСОБА_31 до кухні, у якого з лівої ноги сильно пульсувала кров, намагався надати йму допомогу, але потерпілий категорично відмовлявся та висловлював погрози фізичною розправою. ОСОБА_6 розбудив брата, який і викликав швидку допомогу, до приїзду якої ОСОБА_6 сказав ОСОБА_28 , що не хоче доставляти неприємностей та пішов з будинку, через реальне сприйняття погроз ОСОБА_31 .

Свідок ОСОБА_27 , який як посилається обвинувачений змінив показання під тиском прокурора, доводиться йому племінником, а він відповідно дядьком.

Свідок ОСОБА_34 , допитаний під присягою та будучи попередженим про кримінальну відповідальність, категорично заперечив, що був свідком подій у ніч з 08 на 09 грудня 2019 року у будинку його дядька ОСОБА_28 .. Не заперечував, що 08 грудня 2019 року з 20 години знаходився в «Спортбарі» разом зі своїм знайомим ОСОБА_35 , де вони разом розпивали спиртне. Під час відпочинку до них приєднався ОСОБА_29 та ОСОБА_28 , які були на підпитку. Близько 21 години до них також приєднався ОСОБА_36 і вони продовжили відпочинок. Через деякий час їх покинув ОСОБА_28 , оскільки він засинав, скоріш за все його відвіз ОСОБА_36 , який згодом повернувся до них. ОСОБА_34 залишив заклад близько 23 години разом з ОСОБА_35 , а ОСОБА_29 разом з ОСОБА_37 , ще залишалися у закладі.

Такі показання свідка ОСОБА_38 узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_39 та ОСОБА_40 , які заперечили будь-які конфлікти під час спільного вживання спиртних напоїв у спортклубі, вказували на те,що спочатку пішов ОСОБА_28 , якого додому відвіз ОСОБА_6 , потім останній повернувся у бар, а коли свідки пішли, то у барі залишалися тільки ОСОБА_6 і ОСОБА_29 .

Свідок ОСОБА_41 працівниця «Спортбару», яка працювала у зміну з 08 на 09 грудня 2019 року, також підтвердила, що в барі сиділи місцеві чоловіки: ОСОБА_36 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ще до них підсаджувалися хлопці, яких вона не знає. При ній вони не сварились. Першими з бару пішли ОСОБА_21 разом зі своїм племінником, це було близько 22 години. Згодом пішли й інші хлопці. Вже близько 23 години до бару повернувся ОСОБА_36 разом із ОСОБА_29 , які і допили пиво та близько 00 години пішли з бару.

Отже, у своїй сукупності показання свідків ОСОБА_42 , ОСОБА_39 , ОСОБА_38 , ОСОБА_43 та ОСОБА_28 , які 08 грудня 2019 року безпосередньо перебували у «Спортбарі» по вул. Шевченка в м. Корюківка, в одній компанії з обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_9 , спростовують твердження обвинуваченого про агресивну поведінку ОСОБА_9 до подій, що відбулися пізніше по першому провулку Лесі Українки, 14-а, в м. Корюківка. Жоден із присутніх у барі не вказував про наявність будь-якого конфлікту, як в приміщенні самого бару, так і поза його межами.

Більш того, брат обвинуваченого, свідок ОСОБА_28 вказував, що 08 грудня 2019 року до «Спортбару» він поїхав на таксі, під керуванням ОСОБА_44 , разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . До них у барі приєднався його племінник. Потім, приблизно через годину, він з ОСОБА_6 на таксі повернулись додому, після чого він ліг спати та прокинувся від того, що його розбудив ОСОБА_6 та просив викликати швидку допомогу.

Свідок вийшов, побачив ОСОБА_9 і кров, пішов у коридор будинку, де говорив з диспетчером швидкої. Коли він закінчив розмову та повернувся на кухню, де як він вважав ОСОБА_45 надає допомогу ОСОБА_9 , ОСОБА_45 зник. Через деякий час приїхала швидка допомога, яка госпіталізувала ОСОБА_9 . Поки він чекав швидку допомогу, ОСОБА_9 нічого не повідомляв з приводу того, хто йому заподіяв тілесне ушкодження, оскільки він вже не говорив. Хто міг заподіяти тілесне ушкодження йому не відомо.

Показання ОСОБА_28 в цій частині узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_22 , який не заперечував,що займається приватними перевезеннями, 08 грудня 2019 року, близько 21 години, відвозив ОСОБА_6 з вулиці Л. Українки до «Спортбару» в м. Корюківка на вул. Шевченка. Близько 00 годин йому знову на мобільний телефон подзвонив ОСОБА_36 та попросив відвезти його з «Спортбару» на вул. Л. Українки. Коли він під`їхав до вказаного бару, то з нього вийшов ОСОБА_36 та ОСОБА_29 , вони перебували в стані алкогольного сп`яніння, по дорозі вони не сварились. Він відвіз їх до будинку ОСОБА_46 , і вони пішли на подвір`я, в цей час світло в середині будинку не горіло. Наполягає, що підвозив двох осіб, а саме ОСОБА_47 та ОСОБА_31 .

Як убачається з журналу судового засідання за 01.07. 2020 року, судом були допитані свідки ОСОБА_41 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_26 , ОСОБА_22 , ОСОБА_50 03.08.2020 у судовому засіданні оголошувалася технічна перерва через неполадки системи Акорд, після чого був допитаний свідок ОСОБА_28 . Розгляд справи відкладався двічі у вересні 2020 року і тільки тоді з`ясувалося, що аудіо запис допиту свідків за 01.07.2020 року не відтворюється, через що було прийняте рішення про повторний допит свідків, які є свідками сторони обвинувачення і в силу ч. 3 ст. 23 КПК України, на прокурора покладається обов`язок забезпечити їх присутність під час судового розгляду.

Посилання обвинуваченого, на те, що свідки змінили показання під час повторного допиту через тиск прокурора є необ`єктивними. Свідки надавали показання 01. 07.2020 про події в ніч з 8 на 9 грудня 2019 року, потім повторно 02.10.2020 ( том1 а. с.129-134). Розбіжності у показаннях свідків у дрібних деталях, викликані часом, що минув, а також особливостями та станом свідків, та не впливають на доведеність вини ОСОБА_6 і не виправдовують його. Очевидців заподіяння ножового поранення у справі не має.

Племінник обвинуваченого свідок ОСОБА_34 , категорично заперечує, що бачив як потерпілий пішов з ножем на його дядька обвинуваченого ОСОБА_6 , наполягає, що не був у тому місці та в той час. Показання свідка підтверджують інші свідки, а також ОСОБА_28 , який заперечує, що прокидався і приймав участь у вживанні алкогольних напоїв, і кількість стаканів на столі, не свідчить про те, що із «Спортбару» повернулися три чоловіки, а не два, як установив суд.

У висновку судово-медичного експерта дійсно зазначено, що ножове поранення, виявлене у потерпілого ОСОБА_9 , знаходиться в зоні досяжності власної руки. Поранення на лівому стегні по передній поверхні наскрізне, прямолінійне, щілиноподібне, верхній кінець рани загострений, направлений на 1 годину умовного циферблата годинника, а нижній П-подібний і орієнтований на 7 годину умовного циферблата, краї рана рівні, на яких виявлене залізо, що вказує на те, що поранення було заподіяне однобічно гострим колото-різаним предметом типу клинка ножа, що мав обушок з добре вираженими ребрами ( том 2 а. с. 182-188)

При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_9 був виявлений етанол в концентрації 4,1 г/л, що по відношенню до живої людини відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння.

Таким чином захисна версія обвинуваченого, що потерпілий ОСОБА_9 , якого він побоювався і фізично сильніший від нього йшов на нього з ножем, якого він схопив за руку з ножем та разом упали з ганку і при падінні відбулося поранення, не відповідає характеру рани, її ступеню тяжкості та є невірогідною.

З протоколу огляд тіла потерпілого від 09.12.2019 року та фотографій до нього вбачається, що наскрізне ножове поранення у ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташоване на передній поверхні стегна, де наявні м`язи для пошкодження яких потрібне прикладення сили.

На частині пластикової ручки від ножа, яким було заподіяне ножове поранення потерпілому, і яка була знайдена на подвір`ї були виявлені відбитки пальців обвинуваченого, у той час як не було відбитків пальців потерпілого чи свідка, власника будинку.

Аргументи сторони захисту, що оскільки останнім ніж тримав ОСОБА_6 , а ніж перебував у мийці та на нього капала вода, а тому пальці рук потерпілого були змиті, не заслуговують на довіру, так само як і те, що ОСОБА_6 покинув місце події і переховувався від працівників поліції, через погрози потерпілого, а не з метою уникнення відповідальності за вчинені ним дії.

У той час як ОСОБА_6 переховувався, під підозру працівників поліції потрапив його брат ОСОБА_28 , який спокійно спав у своєму будинку, на прохання ОСОБА_6 викликав швидку медичну допомогу, а коли прибули працівники медицини побачили тільки свідка біля стікаючого кров`ю потерпілого ОСОБА_9 .

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 , що під час огляду будинку на кухонному столі стояли чотири чарки та чотири комплекти посуду, не відповідають дійсності. Під час огляду місця події та фото таблиць до нього, на кухонному столі, немає жодного комплекту посуду, лише дві чарки (які були вилучені), банка з компотом, пательня з їжею та порожня пластикова пляшка.

Також на місці події відсутні тампони у крові, про які вказувала захисник обвинуваченого, як на доказ того, що її підзахисним надавалась допомога потерпілому щоб зупинити кровотечу.

А свідок ОСОБА_28 вказував на те, що обвинувачений не надавав допомоги потерпілому, а зник у той момент, коли почув, що він викликає швидку допомогу.

Намагання сторони захисту перекласти провину за смерть потерпілого на лікарів, які не могли зупинити кровотечу, не виправдовують обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Наскрізне поранення було отримано ОСОБА_9 від удару ножем обвинуваченого, яке супроводжувалося пошкодженням судин та призвело до масивної крововтрати. Активний стан потерпілого, про який зазначали лікарі швидкої допомоги та лікарні, який міг бути викликаний станом алкогольного сп`яніння, не є доказом того, що смерть потерпілого настала через несвоєчасну чи некваліфіковану допомогу.

Судова практика вважає, що ч.2 ст. 121 КК України може бути застосована і в тому випадку, коли смертельний наслідок, який перебував у причинному зв`язку з умисним тілесним ушкодженням, не був усунений лікарським втручанням

Поганий характер потерпілого, його схильність у нетверезому стані конфліктувати, не надавало законних підстав для застосування фізичного насильства із застосуванням ножа.

Аналіз обставин події кримінального правопорушення, відсутність у обвинуваченого будь-яких тілесних ушкоджень, наявність його відбитків пальців на уламку від ручки ножа, яким було заподіяне проникаюче ножове поранення у передню поверхню лівого стегна потерпілого з пошкодженням дрібних артеріальних судин та підшкірних вен, що обумовило масивну зовнішню кровотечу та привело до розвитку гострого недокрів`я та смерті потерпілого, місце поранення, глибина рани та її форма, виключають заподіяння такого ножового поранення через необережність ( настромився на ніж при падінні).

Усі заперечення проти обвинувачення ретельно перевірені судом першої інстанції і спростовані наведеними у вироку доказами, дії обвинуваченого правильно розцінені як кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 121 КК України.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції на виконання вимог ст. 65 КК України в повній мірі врахував суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії тяжких, відсутність критики та жалю з боку обвинуваченого, його негативні характеристики, стан здоров`я , відсутність обставин, що пом`якшують покарання і наявність обставини, що його обтяжує, і обрав покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому перелічувати усі хронічні захворювання обвинуваченого, суд у своєму рішенні не мав законних підстав.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2021 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а для засудженого, який перебуває під вартою, в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_51 ОСОБА_52 ОСОБА_53