ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/717/21 Справа № 184/1765/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2021 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні заяви засудженої ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Своє рішення суд мотивував тим, що хоч ОСОБА_7 і відбула необхідний строку, який пов`язаний із можливістю застосування умовно-дострокового відбуття покарання, однак за весь період відбування покарання не довела свого виправлення та перевиховання, оскільки характеризувалася негативно, не завжди виконувала передбачені законом вимоги персоналу установи, іноді конфліктна з іншими засудженими, не завжди ввічлива з персоналом, не бере участі в заходах, тому комісією установи покарання було відмовлено у зверненні до суду в порядку ст.ст. 82 та 81 КК України. Крім того, під час відбування покарання ставала на шлях виправлення із середніми балами задовільно.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та задовольнити заяву ОСОБА_7 , оскільки вважає рішення суду прийнято з неповнотою судового розгляду і суд не взяв до уваги, що її підзахисна виправилась та спроможна свідомо дотримуватися соціальних норм життя, так як ОСОБА_7 по прибуттю в установу була працевлаштована, що підтверджується характеристикою, на даний час не працевлаштована у звязку із відсутністю фронту робіт. При цьому, захисник вказує, що ОСОБА_7 не приймає участі в заходах, так як всі засуджені не можуть займатися організацією виховних заходів. Крім того, захисник вказує, що ОСОБА_7 отримала стягнення після відмови їй комісії у направленні матеріалів про УДЗ. До цього в суді представник установи виконання покарання пояснив, що не має претензій до ОСОБА_7 з приводу її праці.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженої та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника щодо безпідставної відмови у застосуванні до ОСОБА_7 умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, зі змісту наведених положень закону вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції при розгляді клопотання ОСОБА_7 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджена не довела своє виправлення, тому не може бути звільнена від відбування покарання умовно-достроково.

Так, при розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_7 відбуває покарання у виді 2 років обмеження волі, призначене їй вироком Кремінського районного суду Луганської області за ч. 2 ст. 190 КК України.
Водночас, судом враховано, що засуджена ОСОБА_7 по прибуттю 26.09.2019 до Державної установи «ПІВЦ (79)» була працевлаштована до контрагентського об`єкту ФГ «Скорук М.А», робочою, згодом переведена до підприємства установи, до тепло генераторної котельні, машиністом (кочегаром). На даний час працевлаштована до виробничої майстерні установи, швачкою.
За період відбуття покарання в установі ПВЦ-79 характеризується негативно, має два стягнення, не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, у взаємовідносинах з іншими засудженими іноді конфліктна, не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Окрім цього, засуджена не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці, бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає у реалізації програм диференційованого виховного впливу, іноді бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи.
Серед іншого, протоколами від 28.05.2020 та 30.09.2020 комісією установи було вирішено не направляти до суду матеріали для вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та про умовно-дострокове звільнення засудженої від відбування покарання.
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування ст. 81 КК України.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженої та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для її умовно-дострокового звільнення.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, водночас, вивчивши відомості про особу засудженої, та з огляду на суспільну небезпеку вчиненого нею злочину, її поведінку протягом строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженою, є недоцільним.
Доводи захисника про ненадання судом належної оцінки особі засудженої, колегія суддів розцінює як безпідставні.
Як вбачаться з оскаржуваного рішення, суд оцінив вагомі обставини, які можуть вплинути на рішення про умовно-дострокове звільнення та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Вирішуючи питання обґрунтованості вимог засудженої, колегія суддів виходить з того, що поведінка ОСОБА_7 не зазнала позитивних змін, на що вказує негативна характеристика, наявність 2 стягнень та відсутність заохочень.
Окрім цього, засуджена притягується до кримінальної відповідальності не вперше, раніше неодноразово вчиняла корисливі злочини, проте на шлях виправлення не стала, що вказує на її підвищену соціальну небезпеку та ставить під сумнів її виправлення.
За цих обставин колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисника та приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню з наведених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2021 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4