Справа №: 398/1141/17
провадження №: 1-кп/398/33/21
УХВАЛА

"16" березня 2021 р. колегія суддів Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинувачено ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх захисника адвоката ОСОБА_12 ,

обвинуваченої ОСОБА_13 та її захисника адвоката ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_15 та його захисника адвоката ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002191 від 30 червня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. ч. 2, 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 309, ч. ч. 2, 3 ст. 357 КК України;

ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. ч. 2, 3 ст. 357 КК України;

ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України;

ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 309, ч. ч. 2, 3 ст. 357 КК України;

ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України;

ОСОБА_15 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 309 КК України

В С Т А Н О В И Л А:

Судом на обговорення поставлено питання щодо доцільності продовження тримання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 під вартою відповідно до вимог ст. 331 КПК України, оскільки строк їх тримання під вартою закінчується 19 березня 2021 року та до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин.

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 на 60 днів, яке обґрунтовано тим, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених, а саме: обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою судом перевіряється факт того, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та його продовження, не зменшились та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Судом враховується той факт, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні низки умисних злочинів, в тому числі і особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Суд враховує, що тяжкість покарання не є визначальним елементом при обранні та продовженні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Разом з цим, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від суду, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року

Отже ОСОБА_6 , усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень та суворість можливого покарання, може переховуватись від суду та без перешкод залишить своє місце проживання, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про наявність ризику переховування від суду.

Також, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується, в тому числі, у вчиненні злочинів із застосуванням та із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я осіб, то існує ризик того, що він буде впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом.

Крім того, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, в тому числі за тяжкі злочини, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку. Ознака повторності та кількість інкримінованих обвинуваченому злочинів, свідчить про ігнорування ним принципу мирного володіння майном. Зазначені обставини в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.

При цьому, наявність зареєстрованого місця проживання, дружини та двох дітей на утриманні обвинуваченого, з огляду на викладені вище обставини, не мали істотного стримуючого впливу на поведінку обвинуваченого у минулому.

Отже, суд приходить до висновку, що підстави та ризики, якими обґрунтовувалось обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, не зменшилися та не припинили існувати. Тобто, обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_8 просив змінити запобіжний захід на домашній арешт. Його захисник адвокат ОСОБА_18 теж заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_8 тривалий час утримується під вартою, наявність ризиків прокурором не доведено, крім того, обвинувачений на разі відбуває покарання за іншим вироком та строк його покарання спливає 20 квітня 2021 року.

Судом враховується той факт, що ОСОБА_8 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні низки умисних злочинів, в тому числі і особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, а тому усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень та суворість можливого покарання, існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_8 буде переховуватися від суду та без перешкод залишить своє місце проживання, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню, може впливати на свідків, потерпілих, які ще не допитані, та може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_12 просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Судом враховується той факт, що ОСОБА_11 раніше неодноразово судимий, обвинувальний акт щодо нього за ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187 КК України перебуває в провадженні Ленінського районного суду Кіровоградської області, обвинувачується у вчиненні низки умисних злочинів, в тому числі і особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, а тому усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень та суворість можливого покарання, існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_11 буде переховуватися від суду та без перешкод залишить своє місце проживання, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню, може впливати на свідків, потерпілих, які ще не допитані, та може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи, що строк тримання обвинувачених під вартою закінчується 19 березня 2021 року та до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин, суд вважає за доцільне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених.

З тих же підстав суд вважає недоцільним змінювати зазначений запобіжний захід на інший, більш м`який, оскільки жоден із запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням від вартою, не забезпечить належного виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 184, 194, 196, 197, 331, 372 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, тобто з 16 березня 2021 року до 14 травня 2021 року включно.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на два місяці, тобто з 16 березня 2021 року до 14 травня 2021 року включно.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на два місяці, тобто з 16 березня 2021 року до 14 травня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3