У Х В А Л А

22 липня 2021 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:
судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора - ОСОБА_3 ,

з боку захисту - обвинуваченого ОСОБА_4
захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, що надійшли з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

в с т а н о в и в:

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважала за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, так як вказане кримінальне провадження підсудне Зміївському районному суду Харківської області за місцем скоєння правопорушення має бути розглянуто у відкритому судовому засіданні одноособовим складом суду, за участю сторін кримінального провадження
Обвинувачений ОСОБА_4 , захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вважали за необхідне повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001990 внесений до ЄРДР 27.12.2021 року за обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України прокурору.
Захисник ОСОБА_5 як на підставу повернення обвинувального акту вказав на невідповідність формулювання обвинувачення, яке вважає прокурор доведеним, диспозиції ч.2 ст.369-2 КК України. Зокрема, вказуючи на те, що вплив за приписами матеріального закону мав відбуватись саме на особу, яка уповноважена на виконання функцій держави.
Однак обвинувальний акт не містить чіткого визначення яка саме особа ДП "Зміївське лісове господарство" уповноважена на виконання функцій держави відповідно до бланкетної норми статті за якою пред`явлене обвинування.
Крім того обвинувальний акт не скріплено печаткою прокурора, після його складання та вручення стороні захисту.
В обвинувальному акті місце скоєння злочину не відповідає актуальній топонімічній назві місця скоєння кримінального правопорушення.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості призначення судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого, суд приходить до наступного.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно з ч.2 ст.42 КПК України обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст.291 цього Кодексу, а обвинувальний акт, згідно з п.3 ч.2 ст.283 КПК України є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт це підсумковий документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку, як це передбачено ст.293 КПК України. Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах.
Висунення публічного обвинувачення здійснюється в умовах змагальності у судовому розгляді, коли прокурор оголошує короткий виклад або повний текст обвинувального акта (ч.2 ст.347 КПК України), а суд роз`яснює суть обвинувачення і з`ясовує у обвинуваченого, чи зрозуміле воно йому (ч.1 ст.348 КПК України).
Таким чином, на стадії досудового розслідування обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девер проти Бельгії» від 27.02.1980р.).
Конкретність саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоція проти Італії» від 25.07.2000р., що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.
З обвинувального акту щодо ОСОБА_4 вбачається, що в ньому повно і чітко викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення із зазначенням обставин, які, відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також правова кваліфікація дій обвинуваченого.
Крім того, всупереч доводам сторони захисту, обвинувальний акт містить відомості, передбачені п. 2 ч.2 ст.291 КПК України.
Щодо топонімічних відмінностей у назві неселеного пункту де відбувались події які є предметом доказування у цьому кримінальному провадженні, то факт перейменування населеного пункту є загальновідомим. Так як тотожність старої та нової назви оприлюднено в установленому законом порядку.
Крім того, сторона захисту просить повернути прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001990 від 27.12.2021 року, хоча таке процесуальне рішення не є предметом розгляду цього підготовчого засідання.
Суд констатує, що обвинувальний акт складено належним суб`єктом та відповідає вимогам ст.291 КПК України.
За наведеного суд дійшов висновку про призначення обвинувального акту до судового розгляду, так як угоди у даному кримінальному відсутні, підстав для закриття провадження передбачених ст. 284 КПК України не встановлено, суттєвих порушень КПК України під час досудового розслідування, що призвели до невідповідності акту ст.291 КПК України не встановлено, тому є підстави для призначення обвинувального акту до судового розгляду.
Керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити до судового розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001990 від 27.12.2020 рокустосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України у відкритому судовому засіданні одноособовим складом суду в залі судових засідань №1 Зміївського районного суду Харківської області на 13 год 00 хв. 02.08.2021 року.

Забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження .

В судове засідання викликати обвинуваченого , про час та місце судового розгляду повідомити прокурора (групу прокурорів), захисників.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя: