ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 597/31/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/149/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 березня 2021 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 березня 2021 року обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст. 309 КК України - повернуто прокурору Заліщицького відділу Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_8 .
Обґрунтовуючи своє рішення, суд послався на те, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення є неконкретним, не наведено характеристику мотивів, намірів особи при здійснення ним виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів та психотропних речовин або їх аналогів, про що зазначено в ухвалах колегії суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду від 08 лютого та 03 липня 2019 року, обвинувачений ОСОБА_7 позбавлений можливості належним чином реалізовувати своє право на захист, а саме знати, в чому конкретно він обвинувачується, тому прийшов до висновку про повернення обвинувального акта прокурору.
Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 березня 2021 року про повернення обвинувального акта прокурору скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Апелянт посилається на те, що до вказаного висновку суд дійшов помилково, оскільки на думку апелянта, обвинувальний акт відповідає вимогам ч.2 ст.291 КПК України, у тому числі в частині викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п.5 ч.2 ст.291 КПК України), оскільки вказані вище обставини у повному обсязі викладено у обвинувальному акті.
Щодо дати обвинувального акту, то прокурор зазначає, що у обвинувальному акті вказано на першій сторінці дата 17 грудня 2018 року, як дата коли ОСОБА_7 повідомлено про підозру а дата 20 грудня 2018 року, як дата коли слідчим складено обвинувальний акт та зверху прокурором ручкою вчинено допис дати 20, як дата затвердження прокурором обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 .
Апелянт вважає, що суд передчасно дійшов висновку про неконкретне обвинувачення щодо ОСОБА_7 ч.3 ст.309 КК України та невідповідності обвинувального акта вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, вийшовши за межі наданих ст.314 КПК України повноважень, оскільки вказані вище питання зазначеною вище нормою не віднесено до питань, які підлягають встановленню під час підготовчого судового засідання, і суд не вправі давати будь-яку оцінку формулюванню обвинувачення, в тому числі і щодо повноти та правильності пред`явленого обвинувачення.
Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Статтею 314 КПК України визначено порядок проведення підготовчого судового засідання, під час якого суд з`ясовує наявність підстав для прийняття судом рішень, передбачених ч.3 цієї статті.
Зокрема, п.3 ч.3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Перелік вимог, яким повинен відповідати обвинувальний акт міститься у ст. 291 КПК України.
Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, підставами повернення обвинувального акту було те, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення є неконкретним, не наведено характеристику мотивів, намірів особи при здійсненні ним виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів та психотропних речовин або їх аналогів, нащо зверталася увага колегії суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в ухвалах від 08 лютого та 03 липня 2019 року, в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_7 позбавлений можливості належним чином реалізовувати своє право на захист, а саме знати, в чому конкретно він обвинувачується.
Згідно з вимогами п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до правових висновків викладених в постанові Верховного суду від 24.11.2016 року №5-328кс16, проаналізовано зміст вказаної норми закону, яка вимагає обов`язкового відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва формула обвинувачення), формулювання обвинувачення.
В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
При цьому, важливим є виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
Що стосується обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , то наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності не дають повного уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу, не дає можливості зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Так, з матеріалів розглядуваного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України незаконному придбанні, виготовленні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, в особливо великих розмірах.
Разом з тим, в обвинувальному акті не розкрито об`єктивну сторону цього кримінального правопорушення, не зазначено місця, часу, способу незаконного придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, що є суттєвим, так як є кваліфікуючими ознаками ч.3 ст.309 КК України, зокрема форми вини і мотивів кримінального правопорушення, а лише зазначено, що під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 працівниками поліції було виявлено суху подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору, яку передано на експертизу та, яка, згідно з висновком експерта, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (марихуаною), маса якої в сухому виді становить 3306,43 грама.
При цьому, суб`єктивна сторона цього злочину характеризується прямим умислом та відсутністю мети збуту наркотичних засобів чи психотропних речовин.
Саме відсутність мети збуту є обставиною, за якою розмежовуються злочини, передбачені, зокрема ст. 307 та 309 КК, у зв`язку з чим в обвинуваченні повинна бути відображена характеристика мотивів, намірів особи при здійсненні нею виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів чи психотропних речовин або їх аналогів.
Тому, мета та мотив вчинення особою дій, які становлять об`єктивну сторону злочину, передбаченого ст. 309 КК України, є обов`язковою ознакою даного складу злочину, яка зазначена у диспозиції цієї правової норми і обов`язково повинна бути сформульована в обвинуваченні.
За таких обставин, диспозиція ч.3 ст.309 КК України в обвинуваченні не викладена, а лише зазначено, за яких обставин працівниками поліції було виявлено та вилучено у ОСОБА_7 наркотичний засіб.
Викладаючи в обвинувальному акті на власний розсуд передбачені п.5 ч.2 ст. 291 КПК України фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, останній не може містити положень, що суперечать одне одному, оскільки суперечності виключають можливість визначення судом меж пред`явленого обвинувачення, роз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення та в цілому порушує право обвинуваченого на захист.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в обвинувальному акті не викладено тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, тому, в даному випадку, має місце порушення права обвинуваченого на захист від пред`явленого йому обвинувачення, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України є обґрунтованими і належно мотивованими, тому підстав для скасування ухвали суду, як про це просить прокурор, не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 березня 2021 року, якою обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст.309 КК України повернуто прокурору Заліщицького відділу Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді