Справа № 686/6660/21
Провадження № 1-кс/686/3869/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Хмельницькому клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000038,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2021 року на розгляд слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000038 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.11.2019 року, на грошові кошти в сумі 500000грн., які були вилучені під час обшуку 21.11.2019
В обґрунтування поданого клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що грошові кошти вилучені всупереч відсутності дозволу у ухвалі слідчого судді на вилучення будь-яких грошових коштів, судом визнані протиправними та скасовані усі податкові повідомлення-рішення, що на думку адвоката спростовує факт ухилення ТОВ УШ СПзП «Бос Берріес ЛТД» від сплати податків.
Також адвокат ОСОБА_3 наголошує, що арешт на грошові кошти накладений за клопотанням неуповноваженої особи, оскільки за позицією ОСОБА_3 , із клопотанням про накладення арешту повинен був звернутися прокурор, а не слідчий ,вилучені кошти є особистими заощадженнями ОСОБА_5 , якому на теперішній час не повідомлено про підозру, а тому він набув статусу третьої особи, стосовно якої вирішується питання про арешт.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила задовольнити.
Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив.
Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0000038, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Слідчий суддя установив, що слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000038 від 26.09.2018, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.
Під час досудового розслідування, 22.11.2019 був проведений обшук за ухвалою слідчого судді в адміністративних, виробничих та інших приміщеннях, які 21.11.2019 року, які орендуються та/або використовуються в господарській діяльності ТОВ УШ СПзП «Бос Беррієс ЛТД», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , серед іншого виявлено та вилучено грошові кошти на загальну суму, 592400 грн. .
22.11.2019 року постановою слідчого з ОВС першого відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Хмельницькій області ОСОБА_6 вилучені 21.11.2019 року при проведенні обшуку речі та документи визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000038.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 22.11.2019 року на вилучене майно накладено арешт.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість (необґрунтованість) накладеного арешту та наявність (відсутність) підстав для його подальшого застосування в залежності від того, на яку підставу вказує заявник. У клопотанні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 вказує на необґрунтованість накладеного арешту та втрату потреби арешту майна, що обумовлює межі дослідження і оцінки обставин справи слідчим суддею у цьому провадженні.
Обґрунтованість накладення арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні про його арешт, метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі; належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про його арешт; розумністю і співмірністю арешту.
Водночас, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.
Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах. Зважаючи на приписи ст. 309 та ст. 174 КПК України, а також вимоги принципу res judicata, слідчий суддя доходить висновку, що одна і та ж підстава для скасування арешту майна не може бути предметом неодноразового розгляду різними судами (слідчими суддями). Реалізація права на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна обумовлена не тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим заходом забезпечення кримінального провадження. Інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.
Адвокат ОСОБА_3 як представник власника майна ОСОБА_5 наголошує на необґрунтованості арешту майна, посилаючись на невмотивованість висновків слідчого судді, висловлених в ухвалі про арешт майна від 22.11.2019.
Такі недоліки судового рішення можуть бути усунуті в ході судового провадження з його перегляду за відповідною апеляційною скаргою.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000038, ОСОБА_5 оскаржував ухвалу про накладення арешту на майно до Хмельницького апеляційного суду.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 24.12.2019, ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.11.2019 про накладення арешту на документацію і кошти вилучені при обшуку ТОВ УКРАЇНСЬКО-ШВЕДСЬКЕ СПзП «БОС БЕРРІЄС ЛТД» 21.11.2019 залишено без змін.
Отже, обґрунтованість накладення арешту перевірялася апеляційною інстанцією і нею була підтверджена.
Нових обставин, які б свідчили на користь необґрунтованості арешту і не були предметом дослідження слідчим суддею та суддями апеляційної інстанції при вирішенні питання про арешт майна, представник власника майна не надає.
А тому доводи клопотання про необґрунтованість накладення арешту на майно та звернення із клопотанням про його накладення не уповноваженою особою, слідчий суддя відхиляє.
Стосовно заявленої втрати потреби в арешті майна як підстави для його скасування слідчий суддя звертає увагу на таке.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт на майно може бути накладено з метою збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.
Відповідно до частини першої зазначеної статті речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Аргумент адвоката ОСОБА_3 що відсутня необхідність у подальшому утриманні арештованого майна як доказів у Кримінальному провадженні, оскільки це майно є майном третьої особи, статус якої ОСОБА_5 набув у зв`язку із відсутністю у кримінальному провадженні повідомлення йому про підозру слідчий суддя не може взяти до уваги у якості підстави для скасування арешту на майно.
Майно вилучалось у ТОВ УШ СПзП «Бос Беррієс ЛТД», а арешт майна з метою збереження речових доказів (ч. 2 ст. 170 КПК України), з якою,у тому числі арешт нам указані грошові кошти накладався, не вимагає наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, а тому не пов`язаний з можливістю арешту такого майна.
Крім того, в апеляційній скарзі на ухвалу слідчого судді від 22.11.2019 про накладення арешту на майно, представник ОСОБА_5 зазначив, що грошові кошти в сумі 500000грн. були вилучені у сейфі кабінету у приміщенні офісу ТОВ УКРАЇНСЬКО-ШВЕДСЬКЕ СПз ІІ «БОС БЕРРІЄС ЛТД», що розташоване за адресою вул. Ярослава Кревогубця (Терешкової), 27 м. Шепетівка Хмельницької області.

Факт скасування податкових повідомлень-рішень, який адвокат ОСОБА_3 повідомляє на підтвердження нових обставин у якості підстави для скасування арешту на майно не може слугувати належною підставою задоволення клопотання, оскільки кримінальне провадження триває, арештоване майно має статус речових доказів у цьому кримінальному провадженні та наявна подальша необхідність його арешту в цілях кримінального провадження.
Щодо належності грошових коштів, на які арешт накладений, особисто ОСОБА_5 , на підтвердження чого адвокат ОСОБА_3 посилається інформацію і з сервісного центру МВС про відчуження транспортних засобів ОСОБА_5 на загальну суму, що перевищує суму арештованих коштів та на довідку з банку, згідно з якою на рахунку ОСОБА_5 було станом на 18.04.2019 30000 доларів США.
Разом із тим, указані обставини не доводять факту проведення банківської операції і зняття грошових коштів з банку, оскільки указані грошові кошти було обмотані контрольними банківськими стрічками із датами проведення операції з їх видачі.
З огляду на наведені обставини, слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту майна, про яке йдеться в клопотанні.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 2, 100, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000038 від 26.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1