Єдиний унікальний номер 185/560/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000021 від 12.01.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 16.10.2008 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.09.2009 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано;
- 05.12.2011 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 187, ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 06.11.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської обл. за ч_ 2 ст.190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 19.05.2020 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України з в ільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 02.07.2020 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Покарання не відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

17.05.2020 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області у відношенні ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік. 20.05.2020 року ОСОБА_3 належним чином був ознайомлений з ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області про встановлення у відношенні нього адміністративного нагляду, а також був зобов`язаний прибувати на реєстрацію до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області чотири рази на місяць. Крім того, ОСОБА_3 був попереджений про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду та був ознайомлений з обмеженнями встановленими судом:

- заборонити перебувати в ресторанах, кафе, барах та місцях продажу спиртних напоїв на розлив;

- заборонити виїжджати за межі м. Павлограда та Павлоградського району без дозволу начальника Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області;

- з`являтися на реєстрацію до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Павлоград вул. Шевченко 51 чотири рази на місяць, тобто 1, 2, 3, 4 вівторок кожного місяця.

Так, ОСОБА_3 , починаючи з 29 жовтня 2020 року, не проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , де він мешкав, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без дозволу начальника Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області змінив місце проживання став проживати за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок чого, ігноруючи правила встановленого адміністративного нагляду, порушив встановлені йому 17.05.2020 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області зобов`язання, пов`язані з адміністративним наглядом.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього ухвалою суду обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, діючи умисно, без поважної причини будучи в належній формі ознайомленим із порядком та умовами дго ведення адміністративного нагляду, які були йому присуджені судом, достовірно знаючи про наслідки не виконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених умов адміністративного нагляду, про що був неодноразово переджений, однак ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених на нього обов`язків, а саме не повідомив про зміну свого місця мешкання, не проживав за місцем свого мешкання, тобто скоїв кримінальне правопорушення проти правосуддя.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, та суду пояснив, що Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області у відношенні нього було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, та він був ознайомлений з даним рішенням, а також був зобов`язаний прибувати на реєстрацію до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області чотири рази на місяць. Крім того, він був попереджений про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, та був ознайомлений з обмеженнями встановленими судом в тому числі і в забороні виїжджати за межі м. Павлограда та Павлоградського району без дозволу начальника Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. Але він змінив місце проживання став проживати за адресою: АДРЕСА_2 , про що в усній формі повідомляв свого дільничого. З цих саме підстав і не визнає свою провину.

Суд оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_3 недостовірними щодо не визнання своєї вини у скоєному, як надуманими, заявленими з метою уникнути відповідальності за скоєне, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджуються дослідженими в суді доказами.

Винність обвинуваченого підтверджується також показами свідка, недовіряти яким у суду не має жодних підстав, та останній попереджався про кримінальну відповідальність, письмовими матеріалами справи, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що працює старшим дільничним офіцером в Павлоградському ВП ГУНП в Дніпропетровській області. Обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, перебуває на обліку під адміністративним наглядом у відділенні поліції як громадянин, який був звільнений з місць позбавлення волі, та йому було встановлено адміністративний нагляд, з ним було проведено у відділенні поліції процедуру виконання ухвали суду про адміністративний нагляд, та було роз`яснено його права та обов`язки, у встановленому законом порядку. Але ОСОБА_3 не з`являвся на реєстрацію до відділення поліції та не повідомляв про причини неявки, та крім того з серпня 2020 року змінив своє місце мешкання, про що не повідомив органи поліції, тому у відношенні нього були здійснені розшукові заходи, за результатами яких - місце мешкання ОСОБА_3 було не відоме. Тільки після того, як ОСОБА_3 розшукали та було проведено всі слідчі дії, тоді стало відомо його нове місце мешкання. Вважає, що ОСОБА_3 самовільно залишив місце мешкання, та ухилився від виконання рішення суду щодо адміністративного нагляду.

Аналіз показань обвинуваченого, свідка, викладених вище, який попереджався про кримінальну відповідальність, на думку суду є допустимими та об`єктивними. Відсутність будь-яких протиріч між ними дають підстави дійти висновку щодо їх логічності, послідовності та правдивості, підтверджують обставин, що підлягають доказуванню і впливають на оцінку дій обвинуваченого та підтверджують його вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушені.

Окрім показань, наданих обвинуваченим та свідком у судовому засіданні вина ОСОБА_3 також підтверджується іншими доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- копією ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.04.2020 року про встановлення у відношенні ОСОБА_3 адміністративного нагляду. (Том №1 а.с. 16);

- листком контролю за дотриманням установлених обмежень дій піднаглядним у відношенні ОСОБА_3 терміном з 17.04.2020 року по 17.04.2021 року. (Том №1 а.с. 17);

- зобовязаннями у відношенні ОСОБА_3 за підписом останього. (Том №1 а.с. 18);

- довідками про проведення бесід з ОСОБА_3 від 20.04.2020 року, 28.04.2020 року, 12.05.2020 року, 21.05.2020 року, 19.05.2020 року, 09.06.2020 року, 23.06.2020 року, 21.01.2020 року завіренні його підписами (Том №1 а.с. 19-26);

- рапортами працівників поліції щодонеможливості встановити місце проживання ОСОБА_3 та продовження заходів розшуку останнього. (Том №1 а.с. 27-36).

Під самовільним залишенням піднаглядним місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду слід розуміти зміну ним без поважних причин і повідомлення працівників поліції, які здійснюють нагляд, місця проживання як у межах одного й того ж населеного пункту, так і виїзд без дозволу органу внутрішніх справ до іншого населеного пункту. Для притягнення піднаглядного до кримінальної відповідальності досить встановити факт вчинення ним зазначених дій з метою ухилення від нагляду. Попереднього притягнення до адміністративної відповідальності в цьому випадку не потрібно.

Наведені вище докази, на думку суду, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією України та КПК України.

В зв`язку з зазначеним, та дослідивши і проаналізувавши надані суду докази кожен окремо, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 повністю доведена наданими та дослідженими судом доказами. Інших протиріч у досліджених доказах, що мають істотне значення для висновків суду, не встановлено. Матеріали досудового розслідування у відношенні ОСОБА_3 були відкриті відповідно до ст. 290 КПК України, про що зазначено в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Судом створені необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист, досліджені всі представлені сторонами докази.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія протии Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, аналізуючи покази обвинуваченого, свідка, зіставляючи ці покази зі здобутими письмовими доказами, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, та кваліфікує його дії, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Його дії кваліфікуються за ст. 395 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання, не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, раніше судимий, не працює, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога не пребуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вину не визнав.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню новихкримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, обставини справи, особу обвинуваченого, невизнання своєї провини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ст. 395 КК України у вигляді арешту.

Відповідно до п «а» ч.1 ст.72 КК України покарання у межах санкції ст. 395 КК України у виді арешту перевести у позбавлення волі у співвідношенні: 1 день арешту відповідає 1 дню позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, суд вважає необхідним до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 частково приєднати покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.07.2020 року, оскільки після вироку, але до повного відбування покарання вчинив нове кримінальне правопорушення.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, оскільки виправити останнього, та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати у данному кримінальному провдженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі п «а» ч.1 ст.72 КК України ОСОБА_3 покарання у межах санкції ст. 395 КК України у вигляді 2 (двох) місяців арешту перевести у позбавлення волі у співвідношенні: 1 день арешту відповідає 1 дню позбавлення волі, а саме до 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, ОСОБА_3 до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.07.2020 року, та призначити остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з часу звернення вироку до виконання

Цивільний позов не заявлений.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у данному кримінальному провдженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .