Справа № 127/334/18
Провадження №11-кп/801/324/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, проживаючого до засудження в АДРЕСА_1 , який раніше неодноразово судимого, по даній справі засуджений: 01.04.2019 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Мотивуючи прийняте рішення суд вказав, що ОСОБА_8 не довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_8 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2020 року. Просить винести своє рішення, яким задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду винесена без урахування всіх фактичних обставин справи, оскільки він зрозумів до чого призвів його вчинок та відбуваючи покарання намагався довести що він став на шлях виправлення.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Засуджений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, викладеній в ній та просили задовольнити її в повному об`ємі.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Висновки суду про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є обґрунтованими.
Відповідно до ст. 81 КК України умовою для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01.04.2019 року, згідно якого він засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.
Початок строку покарання рахується з 02.10.2018 року, кінець строку покарання 27.11.2021 року.
Станом на 13.11.2020 року засуджений відбув 2/3 строку покарання, що надає йому формальне юридичне право на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відповідно до ст. 81 Кримінального кодексу України.
Засуджений на даний час відбуває покарання в Державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)». З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений характеризується посередньо, дисциплінарних стягнень немає, в установі не працевлаштований з власних переконань, жодного разу не заохочувався.
Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_8 від 13.10.2020 року за час відбування покарання в установі засуджений характеризується посередньо, не притягався до дисциплінарної відповідальності, адміністрацією установи не заохочувався, навмисно ухиляється від праці. В установі не працевлаштований. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. По відношенню до представників адміністрації поводиться ввічливо з метою поблажливого ставлення до себе. Намагається утримувати спальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті та порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Уникає виконання робіт із благоустрою установи. Заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує, та не завжди робить для себе належні висновки. Участь в програмах диференційованого виховного впливу приймає, соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими підтримує.
Згідно витягу із протоколу № 9 від 05.05.2020 року комісія установи прийняла рішення про відмову засудженому в клопотанні перед судом про заміну покарання більш м`яким, як особі, що не стала на шлях виправлення.
Згідно витягу із протоколу № 22 від 17.11.2020 року комісія установи прийняла рішення про відмову засудженому в клопотанні перед судом про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, як особі, що не довела своє виправлення.
В судовому засіданні в суді першої інстанції представник Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_9 пояснив, що засуджений на даний час не працевлаштований з власних переконань. Засуджений характеризується посередньо, не заохочувався адміністрацією установи, до дисциплінарної відповідальності притягувався один раз. При розгляді питання про умовно - дострокове звільнення засудженого від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України адміністративною комісією установи було відмовлено, оскільки засуджений не довів своє виправлення. В задоволенні клопотання засудженого просив відмовити.
Виходячи з приписів ст. 81 КК України, головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а саме виправлення засудженого, що доводиться сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь період відбування покарання у виправній установі.
Як вбачається із матеріалів клопотання та матеріалів особової справи, ОСОБА_8 раніше неодноразово був засуджений, в тому числі, за вчинення умисних корисливих злочинів, однак, після звільнення з місць позбавлення волі знову скоював нові злочини. Наведене свідчить про значну суспільну небезпеку засудженого та схильність останнього до скоєння злочинів.
Враховуючи дані про особу, тяжкість вчиненого злочину, наслідки, характеристику засудженого за весь період відбування покарання, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що засуджений не довів своє виправлення, як того вимагає ст.81 КК України.
Таким чином, доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 в тій частині, що до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення не знаходять свого підтвердження та дають підстави суду вважати, що останній не довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.
На підставі викладеного, підстав для скасування ухвали суду за наведеними в апеляційних скаргах мотивами немає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Києва за ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: