Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1743/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулась до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведеного 14.04.2021 року обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: мобільний телефон марки «iPhone» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-картками НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; ноутбук марки «MacBook Pro 13-inch» з серійним номером НОМЕР_5 ; банківські картки: 9 шт. АТ КБ «Приватбанк» - НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 ; 2 шт. АТ «ПУМБ» - НОМЕР_15 та НОМЕР_16 ; 1 шт. «Монобанк» - НОМЕР_17 ; митну декларацію cv90067717cn з рукописними записами ОСОБА_5 на 1 арк., заяву від 04.03.2021 року на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на 1 арк., заяву №701 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на 1 арк., паспорт споживчого кредиту на 1 арк., заяву про розірвання договору від 09.02.2021 року на 1 арк.
В обґрунтування клопотання вказала, що перелічені речі та документи є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000197, оскільки відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України - є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Накладення арешту на них необхідно для забезпечення їх збереження як речових доказів.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.
Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим управлінням ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000197 від 09.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 200 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи Інтернет-сайт http://raketa24.net/ та мобільний номер телефону НОМЕР_3 , шляхом обману під приводом обміну електронних грошових коштів, заволодів грошовими коштами на суму 285,45 грн. Також встановлено, що ОСОБА_5 , використовуючи вказаний Інтернет-сайт та мобільний номер телефону, не маючи відповідної ліцензії від Національного банку України, з метою одержання грошової винагороди за надання послуги з вводу/виводу електронних грошей, діючи в порушення вимог Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, п. 1.3. Положення Про електронні гроші в Україні, використовує у своїй діяльності електронні гроші платіжних систем Яндекс кошелек RUB, Qiwi кошелек RUB та надає послуги з вводу/виводу електронних грошей за допомогою вказаних платіжних систем.
14.04.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.03.2021 року за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «iPhone» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-картками НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; ноутбук марки «MacBook Pro 13-inch» з серійним номером НОМЕР_5 ; банківські картки: 9 шт. АТ КБ «Приватбанк» - НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 ; 2 шт. АТ «ПУМБ» - НОМЕР_15 та НОМЕР_16 ; 1 шт. «Монобанк» - НОМЕР_17 ; митну декларацію cv90067717cn з рукописними записами ОСОБА_5 на 1 арк., заяву від 04.03.2021 року на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на 1 арк., заяву №701 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на 1 арк., паспорт споживчого кредиту на 1 арк., заяву про розірвання договору від 09.02.2021 року на 1 арк.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.03.2021 року, дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 надавався з метою виявлення та вилучення мобільних телефонів з сім-картками НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

Згідно положень ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, вилучені ноутбук, банківські картки та документи мають процесуальний статус тимчасово вилученого майна та відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання про накладення арешту на них подано прокурором до слідчого судді наступного робочого дня після вилучення, тобто 15.04.2021 року.

14.04.2021 року постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 вилучені речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000197.

З урахуванням того, що вилучені під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 мобільний телефон та ноутбук мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, а також проведення огляду із залученням спеціалістів та криміналістичних експертиз, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити частково.
В частині накладення арешту на банківські картки: 9 шт. АТ КБ «Приватбанк» - НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 ; 2 шт. АТ «ПУМБ» - НОМЕР_15 та НОМЕР_16 ; 1 шт. «Монобанк» - НОМЕР_17 ; митну декларацію cv90067717cn з рукописними записами ОСОБА_5 на 1 арк., заяву від 04.03.2021 року на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на 1 арк., заяву №701 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на 1 арк., паспорт споживчого кредиту на 1 арк., заяву про розірвання договору від 09.02.2021 року на 1 арк., слід відмовити, оскільки прокурором не доведено, що вказані речі та документи мають доказове значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000197.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити частково.
Накласти арешт на вилучене в ході проведеного 14.04.2021 року обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме:
- мобільний телефон марки «iPhone» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-картками НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ;
- ноутбук марки «MacBook Pro 13-inch» з серійним номером НОМЕР_5 .
В задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7