Справа № 357/1021/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2021 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква кримінальне провадження № 0000110, внесеного 19.01.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква, Київської області, громадянки України, з вищою освітою, незаміжної, яка має на утриманні малолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_5 , потерпіла: ОСОБА_6 , обвинувачена: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 та угода про примирення.

Так встановлено, що 18.01.2021 приблизно о 09.50 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в салоні автобуса «Mercedes Benz Sprinter» державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився біля стадіону «Трудові резерви» по вул. Ярмарковій, 2 в м. Біла Церква, Київської області, діючи умисно, з власних особистих інтересів, усвідомлюючи відкритий характер своїх дій та їх очевидність для потерпілої ОСОБА_6 , відкрито, шляхом вільного доступу, із жіночої сумки, яка належала потерпілій ОСОБА_6 , викрала паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 27.02.2001 Міським відділом № 1 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області на ім`я ОСОБА_6 , картку фізичної особи-платника податків № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_3 залишила викрадений паспорт та картку фізичної особи платника податків при собі та розпорядилась ними на власний розсуд.

Крім цього, 18.01.2021 приблизно о 09.50 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в салоні автобуса «Mercedes Benz Sprinter» державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився біля стадіону «Трудові резерви» по вул. Ярмарковій, 2 в м. Біла Церква, Київської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер своїх дій та їх очевидність для потерпілої ОСОБА_6 , відкрито, шляхом вільного доступу, із жіночої сумки, яка належить потерпілій ОСОБА_6 , викрала мобільний телефон марки «Samsung A305FN 6», IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , вартістю 2875 грн., який належав потерпілій ОСОБА_6 , після чого викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму.

Реалізуючи свій злочинний умисел та продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, 18.01.2021 приблизно об 11.00 год. ОСОБА_3 , знаходячись біля банкоману АТ «Укрсиббанк» по вул. Ярмарковій, 16/2 в м. Біла Церква Київської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер своїх дій та їх очевидність для потерпілої ОСОБА_6 , користуючись безпорадним станом потерпілої, який був викликаний психічним тиском та образами з боку ОСОБА_3 , підійшла до потерпілої ОСОБА_6 , після чого, відкрито, шляхом ривка з рук останньої викрала грошові кошти у розмірі 3500 грн., які належать потерпілій ОСОБА_6 , після чого розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинила майнову шкоду потерпілій на вказану суму.

Своїми незаконними діями ОСОБА_3 спричинила майнову шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 6375 грн.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 357 КК України, за ознаками незаконного заволодіння будь-яким способом паспортом та за ч. 1 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадання чужого майна (грабіж).

29.01.2021 під час досудового слідства відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

За умовами цієї угоди сторони, а саме потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість за ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України у зазначених діяннях.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить тридцять чотири тисячі гривень; за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить тридцять чотири тисячі гривень.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у висунутому їй обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 3 ст. 357 та ч. 1 ст. 186 КК України, визнала повністю, розкаялась, підтвердила обставини вчинення нею кримінальних правопорушень, які зазначені в обвинувальному акті, тому відмовилась від дачі показів. Підтримала угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердила, що її позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на неї не здійснювалось.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 підтримала угоду, просила її затвердити на викладених в ній умовах. Цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінальних правопорушень не заявляла, оскільки всі збитки, завдані внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, останній були відшкодовані, жодних матеріальних та моральних претензій до обвинуваченої не має.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд зважає на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Відповідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, а ч. 1 ст. 186 КК України - нетяжкий злочин.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

При укладанні угоди сторонами враховано дані про особу обвинуваченої, а саме те, що остання раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, на час розгляду угоди обвинувачена офіційно не працевлаштована, але наполягала, що має певні заощадження, які надають їй можливість виконати умови угоди. Крім цього суд враховує, що обвинувачена має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також має місце проживання, яке співпадає з її місцем реєстрації, де характеризується позитивно, тобто у обвинуваченій наявні міцні соціальні зв`язки, суд також враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченій, а саме визнання вини останньою, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлені.

Прокурор в судовому засіданні вважала, що підстави, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просила суд затвердити угоду.

Укладена між потерпілою та обвинуваченою угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченої за ч. 3 ст. 357 та ч. 1 ст. 186 КК України кваліфіковані правильно, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та відкрите викрадання чужого майна (грабіж).

Отже умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні, відсутні.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченої немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду від 29.01.2021 про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. ч. 3 ст. 357 та ч. 1 ст. 186 КК України, за якими призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 29.01.2021 покарання:

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень;

- за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить тридцять чотири тисячі гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить тридцять чотири тисячі гривень.

Речові докази, а саме паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 27.02.2001 Міським відділом № 1 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області на ім`я ОСОБА_6 , картку фізичної особи-платника податків № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «Samsung A305FN 6», IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 та сім банкнот Національного банку України номіналом по 500 гривень серії ЛВ6895972, МВ 1433787, НОМЕР_6 , СЗ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , ФБ 4093210, ФЗ 1874640, які повернуті на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили, залишити у останньої, як у власника майна.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченій роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1