Провадження № 1-кс/369/154/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_3 , звернувсь до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 з вищезазначеною скаргою, в якій просить:
- скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 22.09.2020 року винесену слідчим СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0003058 від 17.09.2020 року;
- скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 22.06.2020 року винесену слідчим СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000383 від 22.06.2020 року.
16.02.2021 року ОСОБА_3 подав доповнення до скарги на постанову слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області про закриття кримінального провадження, де остаточно просив суд:
- скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 22.09.2020 року винесену слідчим СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0003058 від 17.09.2020 року;
- скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 22.06.2020 року винесену слідчим СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000383 від 22.06.2020 року;
- скасувати постанову слідчого по справі № 0000655 від 16.11.2020 року.
В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що 05.10.2020 року він звернувся до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області із заявами про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000383 від 22.06.2020 року та № 0000655 від 16.11.2020 року, на що від слідчих отримав відповідь, що постановами від 22.06.2020 року та 16.11.2020 року вищевказані кримінальні провадження закрито. Заявник зазначає, що копії постанов про закриття кримінального провадження не отримував, та дізнався про них зі слів слідчих.
Наголошує, що слідчим не було всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в заяві про злочин, не проведено необхідних для збору доказів та встановлення істини у справі слідчих дій, а висновки, зроблені слідчим щодо відсутності складу злочину в діях, вчинених відносно потерпілого, є необґрунтованими.
У скарзі також звертається увага на те, що слідчими закрито кримінальні провадження, однак жодних слідчих дій проведено не було.
Заслухавши скаржника, вивчивши матеріали скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю детективом рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.
Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
В ході судового розгляду скарги встановлено, що у провадженні слідчого підрозділу Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області перебувало кримінальне провадження № 0000655 від 30.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
06.07.2020 року слідчим підрозділом Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області винесено постанову про закриття у кримінального провадження № 0000655 на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України.
Слідчим суддею досліджено матеріали кримінального провадження № 0000655 від 30.01.2018 р. та встановлено, що в матеріалах кримінального провадження відсутня постанова про закриття кримінального провадження від 16.11.2020 року, (яку просить скасувати скаржник) що унеможливлює її скасування судом.
Згідно опису документів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000655 від 30.01.2018 року, останнім документом у кримінальному провадженні є лист начальника Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, в якому повідомляється, що 06.07.2020 року у кримінальному провадженні прийнято рішення про закриття кримінального провадження, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. (арк.97)
Крім того, у провадженні слідчого підрозділу Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області перебувало кримінальне провадження № 000038318.01.2018 від 30.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
22.06.2020 слідчим підрозділом Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області винесено постанову про закриття у кримінальному провадженні № 0000383 на підставі п. 2 ч, 1 ст. 284 КПК України.
23.03.2021 року на адресу суду надійшов лист від Головного управління національної поліції в Київській області Бучанського районного управління поліції, де зазначено, що на запит суду про надання кримінального провадження внесеного до реєстру досудових розслідувань № 0000383 від 18.01.2018 року повідомляє, що вказане кримінальне провадження 06.9.2019 року за вих. св./п/487/2019 було направлено до Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області та до цього часу не поверталось.
Слідчий суддя звертає увагу скаржника на ту обставину, що для прийняття відповідного рішення необхідно вивчити матеріали кримінального провадження № 0000383 від 18.01.2018 року. Оскільки суду не надано відповідних матеріалів, суд позбавлений можливості прийняти рішення про скасування постанови про закриття кримінального провадження, про що просить скаржник.
Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0003058 від 17.09.2020 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 22.09.2020 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
Положеннями п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається, зокрема з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

У постанові слідчою ОСОБА_4 зазначено лише обставини кримінального правопорушення, що внесене до ЄРДР 17.09.2020 року за № 0003058 від 17.09.2020 р., відомості щодо проведення жодної слідчої дій, а також мотиви прийняття постанови та їх обґрунтування в змісті постанови відсутні.

Таким чином, оскаржувана постанова слідчим не вмотивована та не містить перелік слідчих дій, які були здійснені слідчим для перевірки обставин, викладених у заяві ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.
Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).
Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за доцільне частково задовольнити скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області про закриття кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 110, 284, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області про закриття кримінального провадження - задовольнити частково.
Скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 22.09.2020 року винесену слідчим СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0003058 від 17.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.
В задоволенні іншої частини відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено 29.03.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1