Справа № 372/677/21
Провадження 1-кс-228/21
ухвала
Іменем України
03 березня 2021 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 26.02.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке обґрунтовує тим, що 26.02.2021 року о 17.30 до Обухівського РУП надійшло повідомлення про те, що за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул. Рудиківська, 49 на територію ПАТ "Центр енерго" проникли невідомі зі зброєю. В ході виїзду СОГ Обухівського РУП ГУНП в Київській області за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул. Рудиківська, 49 на територію ПАТ "Центр енерго", було встановлено, що працівники охорони ТОВ «Донкорп Україна», незаконно зберігають вогнепальну зброю та боєприпаси без відповідних на те документів. Даний факт було зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Обухівського ВП ГУНП в Київській області від 26.02.2021 № 2585 За вказаним фактом 22.02.2021 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 за фактом незаконного поводження зі зброєю та бойовими припасами, невстановленою слідством особою, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході проведення невідкладного обшуку 26.02.2021 року у період часу з 20 год.14 хв. по 22 год. 20 хв. за адресою: приміщення охорони, територія №49 по вул. Рудиківська, с. Рудики, смт. Козин, Обухівського району, Київської області, територія ПАТ «Центр енерго», в рамках кримінального провадження № 0000090 від 26.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, було виявлено та вилучено: предмет ззовні схожий на мисливську гладкоствольну рушницю «Cobalt» номерні позначення: НОМЕР_1 ; предмет ззовні схожий на мисливську гладкоствольну рушницю «Cobalt» номерні позначення: НОМЕР_2 ;предмет ззовні схожий на мисливську гладкоствольну рушницю «Cobalt» номерні позначення: НОМЕР_3 ;предмет ззовні схожий на пістолет «Форд -17Р» номерні позначення: НОМЕР_4 ; предмет ззовні схожий на пістолет «Форд -17Р» номерні позначення: НОМЕР_5 ;3- магазина до пристроїв для відстрілу гумових куль «Форд -17Р»;8 - предметів циліндричної форми схожих на набої до гладкоствольної зброї із маркуванням «Терен 12К»;51 - предмета циліндричної форми схожих на набої до гладкоствольної зброї із маркуванням «12 GA RIO AMMO»;64 - предмета циліндричної форми схожих на набої до гладкоствольної зброї із маркуванням «Терен П 12»;1 - предмет циліндричної форми схожий на набій до гладкоствольної зброї із маркуванням «12»;5 - предметів циліндричної форми схожі на набої до травматичної зброї із маркуванням «9 mm P.A. BIR»;3 - предмета циліндричної форми схожі на набої до травматичної зброї із маркуванням «SOBR»;22 предмета циліндричної форми схожі на набої до травматичної зброї із маркуванням «Вій 9 мм»;1 - предмет циліндричної форми схожий на набій до травматичної зброї із маркуванням «9 mm GFS»;1 - предмет циліндричної форми схожий на набій до травматичної зброї із маркуванням «ПНД-9»;Робоча документація ТОВ «Донкорп Україна». Всі вище перелічені речі оглянуто та опечатано в присутності понятих та вилучено до Обухівського відділу поліції в якості речового доказу в рамках кримінального провадження.Обшук будинку АДРЕСА_1 , відомості про власника згідно інформаційної довідки №246272981 з державного реєстру прав на нерухоме майно відсутні, проводився на підставі ст. 233, 234 КПК України. 26 лютого 2021 року виявлені та вилучені речі, постановою слідчого на підставі ч. 2 п. 9 ст. 40, 94, ч. 2 ст. 100, ч. 3 ст. 110, на підставі ч. 1 ст. 98 КПК України, визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий в судовому засіданні подання підтримав, вказав, що зброя, вилучена в ході проведення обшуку 26.02.2021 року використовувалась охоронною фірмою при здійсненні охорони підприємства, на неї були надані дозвільні документи, та вказана зброя не є знаряддям вчинення злочину.

Представник власника майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти клопотання слідчого, вказав що вилучена зброя та набої належать фізичним особам як добросовісним набувачам, під арештом чи іншою забороною не перебувають, використовуються особами при виконання посадових (службових) обов`язків. Вилученою зброєю фізичні особи володіють та придбали відповідно до положень діючого законодавства України з отриманням відповідних дозволів на зброю. Вилучена зброя не була знаряддям вчинення кримінального правопорушення, на ній відсутні сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вилучена зброя та набої не були набуті кримінально протиправним шляхом, також не отримані фізичними особами внаслідок вчинення кримінального правопорушення, вилучена зброя використовується особами при виконанні ними посадових обов`язків.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до висновку про відмову в його задоволені з наступних підстав.

Судом встановлено, що СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000090 від 26.02.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Постановою слідчого від 26.02.2021 року вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, в зв`язку чим просить накласти на нього арешт.

Дозволами на п`ять одиниць зброї виданих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підтверджується законність володіння вилученої зброї.

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 працюють охоронниками в ТОВ «Донкорп Україна», що підтверджується наказами про прийняття на роботу на посаду охоронника.

23.11.2020 року між ТОВ «Донкорп Україна» та ПАТ "Центр енерго" укладено договір №15/68 про надання послуг із забезпечення громадської безпеки.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994 року, та «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар ( рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982 року). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу

В клопотанні слідчий пов`язує необхідність накладення арешту на вказане вилучене під час огляду місця події майно з метою збереження речових доказів, оскільки існують достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що були об`єктом кримінального протиправної дії та набутті кримінально протиправним шляхом.

Проте в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що вилучена під час обшуку зброя разом із набоями на момент початку обшуку та безпосередньо під час проведення обшуку перебували у спеціальних металевих шафах у розрядженому стані відповідно до вимог діючого законодавства про умови зберігання зброї. Зазначені одиниці зброї знаходились за адресом: АДРЕСА_1 , у зв`язку із виконанням ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 власних посадових обов`язків із забезпечення громадської безпеки, так як останні перебувають у трудових відносинах із ТОВ «Донкорп Україна». Вищенаведені одиниці зброї є власністю вищезазначених фізичних осіб та використовується останніми відповідно до положень діючого законодавства.

З огляду на вищевикладені обставини, та беручи до уваги, що вилучена зброя та набої належать фізичним особам як добросовісним набувачам, під арештом чи іншою забороною не перебувають, використовуються особами при виконання посадових (службових) обов`язків та нею фізичні особи володіють відповідно до положень діючого законодавства України з отриманням відповідних дозволів на зброю, вилучена зброя не була знаряддям вчинення кримінального правопорушення, на ній відсутні сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для накладення арешту саме з метою забезпечення збереження речового доказу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є необґрунтованим, оскільки ним не доведено необхідність його задоволення, в матеріалах клопотання відсутні достатні та переконливі докази, що майно може бути певним чином приховане, знищене, втрачене, використане, реалізоване, передане, відчужене. Наведені слідчим обставини свідчать про відсутність підстав для накладення арешту саме з метою забезпечення збереження речового доказу, а іншої мети ініціатором клопотання не зазначено та не доведено доданими до клопотання матеріалами наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 170 КПК України.

З огляду на це слідчий суддя вважає, що підстави накладення арешту відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про арешт тимчасово вилученого майна, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 05.03.2021 року.

Слідчий суддя: