Справа № 487/4440/21
Провадження № 1-кс/487/3508/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2021 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 26.06.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000571 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Дізнавача СД Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, лейтенант поліції ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 26.06.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000571, звернулась 26.06.2021 року до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки MAZDA 626, номерні знаки НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , та ключі від автомобіля MAZDA 626.

Слідчий у судове засідання не прибула, до початку розгляду справи подала заяву, в якій клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В проваджені СД Миколаївського районного управління поліції Головного управління поліції Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000571 від 26.06.2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.06.2021 року до Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що у співробітника ТСЦ РСЦ МВС в Миколаївській області виникла підозра в зміні номеру кузова автомобіля MAZDA 626, д.н.з. НОМЕР_1 .

В ході проведення огляду встановлено, що власником вказаного транспортного засобу відповідно до свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого 11.02.2000 р., є ОСОБА_4 , а на даний час відповідно до довіреності на право розпорядження транспортним засобом (НМС №753172) вказаний автомобіль знаходиться у користуванні ОСОБА_5 . Також отримано висновок експертного дослідження від 23.01.2021 №15/4841/1Д в якому зазначено, що на транспортному засобі MAZDA 626, 1994 року виготовлення, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 змінено шляхом вварення металевої пластини з ідентифікаційним номером з іншого транспортного засобу приблизних розмірів 350Х140 мм. Ідентифікаційний номер двигуна змінам не піддавався.

В подальшому вказаний автомобіль було вилучено в ході огляду місця події від 25.06.2021 та поміщено на зберігання на спеціальний майданчик за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне Поле, 5.

Крім того, в ході огляду місця події від 25.06.2021 було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 та ключі від автомобіля MAZDA 626.

Приймаючи до уваги той факт, що згідно ч.2 п.1 ст. 167 КПК України, автомобіль марки MAZDA 626, 1994 року виготовлення, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , а також ключі від автомобіля MAZDA 626. є об`єктом вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, у зв`язку з чим виникла необхідність у накладені арешту на вказане майно.

26.06.2021 року дізнавачем винесено постанову про визнання вищевказаних речей речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасовому вилученню підлягає майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Частиною 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на викладене, у зв`язку з доведеністю існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначені в клопотанні матеріальні об`єкти зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також у зв`язку із доведеністю слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його часткового задоволення. При цьому слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Разом з цим, клопотання в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, оскільки не було доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 25.06.2021 в ході огляду місця події, а саме: на автомобіль марки MAZDA 626, номерні знаки НОМЕР_1 та ключі від автомобіля MAZDA 626.

Відмовити в накладенні арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , вилучене 25.06.2021 в ході огляду місця події.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити дізнавачу СД Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, лейтенант поліції ОСОБА_3 .
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1