Справа № 456/1686/17
Провадження № 1-кп/456/88/2021
УХВАЛА

судового засідання

24 травня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст.27, ч.2 ст.189 КК України.

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілої: ОСОБА_8 ,

в присутності обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , -

встановив:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження відносно обвинувачених ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст.27, ч.2 ст.189 КК України.

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах заставодавця ОСОБА_9 подав суду клопотання про повернення застави.

В обґрунтування поданого клопотання вказав, що відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 17.03.2017 відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із альтернативним внесенням застави в розмірі 64000 грн. 00 коп., та покладено обов?язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 було покладено обов?язки, а саме - прибувати до старшого слідчого прокуратури Львівської області ОСОБА_10 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом, не відлучатися із населеного пункту, де він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово, здати на зберігання до відповідного органу державної влади ( у разі наявності) свій паспорт для виїзду за кордон.

На виконання даної ухвали суду ОСОБА_9 сума застави була внесена, а відтак почали діяти обов?язки покладені ухвалою слідчого судді.

За клопотанням прокурора строк дії обов?язків покладених на ОСОБА_4 неодноразово подовжувався, а саме: 13.05.2017, 26.06.2017, 22.08.2-17, 19.10.2017, 11.12.2017, 05.02.2018, 25.05.2018.

В останнє строк дії обов?язків подовжувався 11.07.2018 і які діяли до 08.09.2018.

Вважає, що відповідно до вимог ст..194 КПК України строк покладених на обвинуваченого обов?язків закінчився.
На підставі аналізу норм КПК України вважає, що з моменту внесення застави та звільнення ОСОБА_4 з під варти, він згідно ч.4 ст.202 КПК України вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави і при цьому застава не є безстроковим запобіжним заходом оскільки, забезпечує виконання покладених на обвинуваченого обов?язків.
У зв?язку з тим, що ніхто не звертався з клопотанням про продовження строку дії обов?язків покладених на обвинуваченого тому просить скасувати запобіжний захід у вигляді застави та повернути ОСОБА_9 внесену ним заставу.
В судовому засіданні прокурор заперечив вимоги клопотання та вказав, що згідно вимог КПК України застава є безстроковою і діє до моменту її скасування.
Щодо покладення на обвинуваченого обов?язків то діє норма КПК України загальна де передбаченого обов?язки обвинуваченого і застава в даному випадку є гарантією виконання обов?язків.
Захист в своєму клопотанні не вказав, які ризики змінилися. Вважає, що обвинувачений у випадку повернення застави зможе покинути межі України, а тому просить відмовити в задоволенні клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та вказав, що з?являвся на всі засідання, а відтак просить його задоволити.
Представник потерпілої ОСОБА_8 заперечила вимоги клопотання та пояснила, що застава є безстроковим запобіжним заходом, а варта має строк і покликання на закінчення її строку дії є безпідставним.
В даному випадку вірним було б клопотання про зміну запобіжного заходу, а відтак слід відмовити в задоволенні клопотання.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною першою та другою ст.331 КПК України встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Отже запобіжний захід у вигляді застави по своїй правовій суті є внесенням грошових коштів, а не виконанням певних обов`язків, які покладаються відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного, обвинуваченого при застосуванні відповідного запобіжного заходу.
Як вбачається зі змісту ч.6 ст.194 КПК України двохмісячний строк застосовується виключно до обов`язків, які покладаються на підозрюваного, обвинуваченого при застосуванні відповідного запобіжного заходу, а не до самого такого заходу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються. Отже, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію лише в частині дії покладених обов`язків, а не стосовно застосування запобіжного заходу в цілому.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 17.03.2017 відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із альтернативним внесенням застави в розмірі 64000 грн. 00 коп., та покладено обов?язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 злочину свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Отже, тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому, а також та обставина, що розгляд кримінального провадження не завершений, дають підстави для продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави.
Належне виконання обвинуваченим ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків, зокрема участь у судових засіданнях та явка за викликом суду, на що посилається захисник, як на підставу для зміни запобіжного заходу, є по своїй суті метою застосування до обвинуваченого запобіжного заходу та свідчить про дієвість та достатність такого заходу, а тому не може бути самостійною підставою для зміни запобіжного заходу.
Також, нормами Кримінального процесуального кодексу України, зокрема ст.182, не передбачено обмеження строку дії у часі ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді застави.
Окремо слід зазначити, що захисником не подано доказів ким і коли внесено суму застави та доказів надання доручення на звернення до суду з таким клопотанням.
На підставі вищенаведеного, суд вважає що підстав для повернення застави не має, а відтак клопотання про повернення застави задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст..182 КПК України суд,
ухвалив:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про повернення застави ОСОБА_9 в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст.27, ч.2 ст.189 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1