Справа № 626/667/21
Провадження № 1-кс/626/188/2021
УХВАЛА
Іменем України

16 березня 2021 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 00000015 від 15.03.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосвітлівка Краснодонського району Луганської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, раніше судимого:

1)15.07.1996 Ленінським районним судом м. Луганська за ч.ч. 2, 3 ст. 140, 42 КК України до 3 років позбавлення волі, 05.12.1997 звільнений із місць позбавлення волі умовно-достроково на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчуга Полтавської області від 04.12.1997, де невідбута частина покарання 1 рік 5 місяців 7 днів;

2)12.11.1998 Станично-Луганським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 206 КК України до 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ст. 43 КК України покарання по вироку від 15.07.1996 приєднано та призначено остаточне покарання у вигляді 1 року 10 місяців позбавлення волі, 08.06.2000 звільнений із місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання;

3) 13.08.2002 Жовтневим районним судом м. Луганська за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 304, 42 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 04.05.2005 звільнений із місць позбавлення волі на підставі рішення Перевальського районного суду Луганської області від 26.04.2005, де невідбута частина покарання склала 1 рік 8 місяців 19 днів;

4) 02.07.2007 Ленінським районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296, 69, 70 КК України до 1 року 6 місяців 4 днів позбавлення волі, відповідно до ст. 71 КК України приєднано 3 місяці позбавлення волі за вироком від 13.08.2002, призначено остаточне покарання 1 рік 9 місяців 4 дні позбавлення волі, звільнений із залу суду за відбуттям строку покарання;

5) 01.04.2010 Жовтневим районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі із конфіскацією майна;

6)22.06.2010 Ленінським районним судом м. Луганськ за ч. 3 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складення покарань призначеного за рішенням від 01.04.2010 призначено остаточне покарання 7 років 2 місяці позбавлення волі із конфіскацією майна;

7) 21.12.2012 Брянковським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 309, 71, 72 КК України до 3 років позбавлення волі, 18.05.2015 звільнений із місць позбавлення волі умовно-достроково на підставі Бердичівського районного суду Житомирської області від 08.05.2015, де невідбута частина покарання склала 7 місяців 13 днів, 18.05.2015 звільнений із місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання.
який підозрюється у вчиненні злочину за ч.2 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Красноградського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, погодженим прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 із якого слідує таке.
15.03.2021 до чергової частини Красноградського РВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 15.03.2021 близько 10:30 год. остання знаходилася у вагоні електропотягу сполученням «Полтава-Лозова», в межах с. Степне Красноградського району Харківської області, невідома особа, вчинила напад стосовно ОСОБА_7 та висловлюючи погрози застосування насильства, небезпечного для її життя та здоров`я, відкрито заволоділа грошовими коштами в сумі 300 грн.

Відповідні відомості згідно з чинним кримінальним процесуальним законодавством 15.03.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000015за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів у тому числі за розбій, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний, корисливий злочин при наступних обставинах:

Так, 15.03.2021, близько 10.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у вагоні пасажирського електропотягу сполучення «Полтава-Лозова», в межах с. Степове Красноградського району Харківської області, при цьому будучи раніше засудженим за вчинення розбою, діючи з прямим умислом, направленим на відкрите заволодіння чужим майно, вчинив напад стосовно пасажира цього ж електропотягу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого, демонструючи в руці ключ від ригельного замку та направляючи його гостру частину в напрямі останньої, висловлюючи погрози фізичної розправи, внаслідок чого потерпіла усвідомлювала та реально сприймала небезпеку для свого життя та здоров`я, відкрито заволодів грошима останньої в сумі 300 грн., після чого з місця події зник та розпорядився майном, яким заволодів, на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на вищезазначену суму.

В подальшому, постановою слідчого попередня правова кваліфікація кримінального провадження була змінена на ч. 2 ст. 187 КК України.

16.03.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Винність ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій, в якому відображено факт впізнання потерпілою ОСОБА_7 . ОСОБА_4 , як особи, яка вчинила на неї розбійний напад та заволоділа її грошима; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, в якому відображено факт особистого обшуку підозрюваного та в якого під час затримання було виявлено та вилучено зв`язку ключів від ригельних замків, грошові купюри та фіскальний чек щодо придбання ОСОБА_4 квитка на потяг сполучення «Полтава-Лозова» 15.03.2021.

15 березня 2021 року, о 15.00 годині ОСОБА_4 на підставі ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні злочину та 16.03.2021 йому було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Враховуючи вищевикладене, слідчий вказує, що у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ст. 177 КПК України), з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, постійного місця мешкання не має, при затриманні виказував працівникам поліції невірні анкетні дані.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
2.Незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 (п. 3 ст. 177 КПК України), з тією метою, щоб вона не надавала викривальних показань стосовного нього.

3.Вчинити інше кримінальне правопорушення ( п. 5 ст. 177 КПК України) оскільки ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину у тому числі за вчинення розбою.
Слідчий в клопотанні також зазначає, що враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 вищевказаного злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості у вчиненні злочину, відсутність міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що зможе гарантувати його належну процесуальну поведінку забезпечить виконання завдань кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України.

Прокурор в судовому засідання підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний в судовому засіданні підтвердив факт розбійного нападу на потерпілу та не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник погодився із думкою ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши додані до клопотання докази, вважає за можливе його задовольнити з таких підстав.

В силу ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці її постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у нього постійного місця роботи; репутацію , майновий стан; наявність судимостей.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні встановлено про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вищевказаного злочину.

Так, обгрунтованість підозри підтверджується доказами на які послався слідчий у своєму клопотанні та які досліджені під час судового засідання, а саме:

-показами потерпілої ОСОБА_7 , що 15.03.2021, близько 10.00 год. в той час, коли вона перебувала у вагоні пасажирського електропотягу сполучення «Полтава-Лозова» в межах с. Степове Красноградського району Харківської області, невідомий чоловік, тримаючи в руці ключ від ригельного замку, направляючи його гостру частину в її напрямку та висловлюючи погрози фізичної розправи, яка вона реально сприймала та при цьому побоювалась за власне життя та здоров`я, відкрито заволодів її коштами в сумі 300 грн., купюрами номіналом в 100 та 200 грн.

-протоколом огляду місця події від 15.03.2021 року , в ході якого потерпіла ОСОБА_7 добровільно видала ключ, яким невідома особа погрожувала їй.

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.03.2021 року за фотознімками потерпілій, в якому відображено факт впізнання потерпілою ОСОБА_7 . ОСОБА_4 , як особи, яка вчинила на неї розбійний напад та заволоділа її грошима;

-протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, в якому відображено факт особистого обшуку підозрюваного та в якого під час затримання було виявлено та вилучено зв`язку ключів від ригельних замків, грошові купюри номіналом 1) 200 грн. серії УБ 6928368, 2) 20 грн. серії ТЕ 1205935, 3) 20 грн. серії ЧВ 3784148, 4) 20 грн. серії ЧГ 1047041, 5) 5 грн. серії ЮД 6303858, 6) 1 грн. серії ТВ 0647340, 7) 1 грн. серії ТБ 4173484, 8) 1 грн. серії УК 4425297, 9) 1 грн. серії КВ 3557173, фіскальний чек щодо придбання ОСОБА_4 квитка на потяг сполучення «Полтава-Лозова» 15.03.2021.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки неодноразово раніше судимий за корисливі злочини, в нього відсутнє постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, він має негативну репутацію.
Відтак , слідчий суддя приходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим ризикам.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд доходить висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, доцільно обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно до ч.3 ст.183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.

Однак приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства, то слідчий суддя не визначає розмір застави.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 задовольнити .

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 13 травня 2021 року до 12:00 годин.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя