Справа №639/2077/21
Провадження №1-кс/639/633/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000034 від 26.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000034 від 26.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Клопотання обґрунтоване наступним.

Слідчим відділом СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000034 від 26.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121 КК України.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження було встановлено, що 25.03.2021 близько 23 години за адресою: м. Харків, пров. Балакірєва 93, під час госпіталізації до 4МКЛНМД за адресою: м. Харків, вул. Бакинська, в кареті швидкої медичної допомоги померла ОСОБА_4 на тілі якої виявлені тілесні ушкодження.

Оглядом місця події, від 26.03.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим СВ ВП№1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області було виявлено та вилучено: рушник білого кольору із плямами РБК; халат жіночий білого кольору із плямами РБК.

26.03.2021 виявлені та вилучені речі, слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 було винесено постанову про визнання їх речовими доказами по матеріалам даного кримінального провадження.

У зв`язку із викладеним, з метою встановлення обставин щодо вчинення кримінального правопорушення, осіб причетних до його вчинення, а також безпосереднього збереження речових доказів, є підстави для накладення арешту на нього, так як повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, оскільки у разі повернення зазначеного майна можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направленні на їх знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а з метою збереження речових доказів прокурор приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.
З огляду на положення КПК України слід зазначити, що метою накладення арешту на вищевказане майно є: 1) необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні; 2) проведення слідчих дій з вилученим та арештованим майном; 3) запобігання можливості причетним до кримінального правопорушення осіб спроб приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження таких речей з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

На теперішній час триває проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Відсутність рішення про накладення арешту на вилучене майно унеможливлює належне проведення слідчих (розшукових) дій з таким майном.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є доказом злочину.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Таким чином, встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Отже, підставою для накладення арешту на майно є факт вилучення вищевказаних предметів, які мають доказове значення вчинення кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121КК України.

Метою накладення арешту на вилучене майно є його збереження, оскільки, його повернення призведе до неминучого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, з метою уникнення винної особи від кримінальної відповідальності за скоєний злочин та унеможливить проведення слідчих дій, судових експертиз вилученого майна.

Відтак, повернення вилученого майна негативно вплине на встановлення істини по кримінальному провадженню, встановлення усього кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Прокурор надала заяву про розгляд клопотання без її участі, просила слідчого суддю клопотання задовольнити.
Слідчий суддя, дослідивши документи та надані до суду матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків .

Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Вимогами п.1 ч.2ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу(ч.3 ст.170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять вищевказані ознаки.

Постановою слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 26.03.2021 року вказані речі визнані речовими доказами у справі.
Суд вважає, що наявні підстави вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом злочину, зазначене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна, зокрема є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому КПК порядку.

Слідчим доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,; майно, на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовим доказом, та має суттєве доказове значення для досудового розслідування, може бути доказом під час судового розгляду, необхідне для повного та всебічного розслідування кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, у володінні якої перебуває майно та завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням, може бути виконане, а тому наявні підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на вилучене майно з метою збереження речових доказів.
Отже, необхідно накласти арешт на вилучене 26.03.2021 року під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 , майно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 309, 369, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0000034 від 26.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, арешт на майно, вилучене під час проведення огляду 26.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: на рушник білого кольору із плямами РБК; халат жіночий білого кольору із плямами РБК, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування.

Місцем зберігання вказаного майна визначити камеру схову ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області (м. Харків, пр. Любові Малої, буд. 45).

Виконання ухвали покласти на дізнавача та/або прокурора по кримінальному провадженню № 0000034 від 26.03.2021 року.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні при оголошенні ухвали у той же строк після отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1