ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/725/21 Справа № 212/4893/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002950 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року було повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002950 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.
Вказана ухвала обґрунтована тим, що в обвинувальному акті не конкретизоване місце вчинення кримінального правопорушення із прив`язкою до вулиці або будь-якого району міста Кривого Рогу, або посилання на неможливість сторони обвинувачення точно встановити такі обставини, що позбавляє суд можливості визначитись із дотриманням правил підсудності кримінального провадження.

Жодної інформації про місце досягнення попередньої змови, про місце укладення або виконання договору, про місце здачі та приймання брухту металу, або про неможливість встановити такі обставини обвинувальний акт не містить.

Суд зазначив, що посилання в обвинувальному акті на місце зберігання в червні 2016 року брухту металу за адресою: АДРЕСА_1 , не може на власний розсуд розцінюватись судом як місце вчинення кримінального правопорушення, подія якого відбулась лише у наступному місяці - 11 липня 2016 року під час підписання обвинуваченою ОСОБА_7 договору поставки з наступною передачею брухту чорного металу 12 липня 2016 року та 13 липня 2016 року від ДП КТЦ до ТОВ Спартак плюс, при цьому місце передачі металобрухту від однієї юридичної особи до іншої, що призвело до розтрати майна, в обвинувальному акті взагалі відсутнє.

Сама по собі юридична адреса ДП КТЦ, що знаходиться на території Покровського району м.Кривого Рогу також не може безумовно прийматись судом як місце вчинення злочину, оскільки відповідно до положень ст.91 КПК України місце вчинення злочину входить до предмету доказування у кримінальному провадженні, яке здійснює сторона обвинувачення.

Суд також зазначив, що зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_7 пред`явлене обвинувачення за ч.4 ст.191 КК України за ознаками розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах, однак обвинувальний акт не містить жодної конкретизації, тобто за відомостями даного обвинувального акту є незрозумілим, яким чином та внаслідок яких саме дій та/або бездіяльності ОСОБА_7 , яка уклала договір поставки брухту чорного металу виду 509 змішаний, або дій інших осіб, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, відбулась передача брухту чорного металу іншого виду 500, вагою 118,456 т, що на думку сторони обвинувачення містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

При цьому, за правовою кваліфікацією ч.4 ст.191 КК України, зазначеної в обвинувальному акті, ОСОБА_7 вчинила злочин за попередньою змовою з групою осіб, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, однак при формулюванні обвинувачення і викладені фактичних обставин цього кримінального правопорушення, сторона обвинувачення не зазначила в обвинувальному акті жодної дії, що були вчинені цими особами, які за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 мали займатись організацією укладення та виконання договору поставки.

З обвинувального акту неможливо встановити дату, місце, час та ознаки вчинення будь-яких протиправних дій особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, внаслідок яких відбулась розтрата майна, що не дає можливості повного розуміння суті висунутого обвинувачення.

Також суд зазначив, що в обвинувальному акті вказано, що …на підставі Актів приймання металів чорних (вторинних) №120701 від 12.07.2016 року та №130701 від 13.07.2016 року ДП КТЦ здало, а ТОВ Спартак плюс прийняло брухт чорного металу виду 509, вагою 750700 кг та 800660 кг відповідно…», а отже передача та прийом майна здійснювались двічі на підставі окремих актів, проте з викладеного формулювання обвинувачення неможливо встановити, в який саме день, яку саме частину із вказаного обсягу та ким було передано брухт металу іншого виду 500, загальною вагою 118,456 т.

Зазначення в обвинувальному акті про те, що переданий брухт чорного металу «...частково не відповідає дійсності стосовно виду зданого та прийнятого металу, оскільки частину складав брухт чорних металів виду 500, вагою 118,456 т є неконкретизованим, не містить жодної інформації про будь-які умисні дії обвинуваченої або інших осіб, що призвели до такої часткової невідповідності і які у своїй сукупності містять ознаки складу інкримінованого кримінального правопорушення.

Суд зазначив, що саме по собі посилання в обвинувальному акті на оцінку вартості брухту металів виду 509 та виду 500, а також результати аудиту не розкривають способу вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Крім того, суд зазначив, що в обвинувальному акті не конкретизовано, яке саме майно, що належить ДП КТЦ розтратила ОСОБА_7 , натомість вказано лише загальний розмір завданої матеріальної шкоди, без зазначення найменування, виду, розміру, або обсягу розтраченого майна.

Вказуючи на наявність умислу у ОСОБА_7 на вчинення розтрати майна, належного ДП КТЦ в обвинувальному акті міститься вказівка про те, що ОСОБА_7 мала на меті …одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи ТОВ Спартак Плюс…", проте жодної іншої інформації про таку вигоду, виду або способу її отримання обвинуваченою саме для вказаної особи, обвинувальний акт не містить, а отже мета та мотив кримінального правопорушення не розкриті належним чином.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року та призначити новий розгляд цього кримінального провадження в тому ж суді зі стадії підготовчого судового засідання, в іншому складі суду.
Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.
Зазначив, що місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення є адреса: АДРЕСА_1 , оскільки адресою розташування юридичної особи, керівником якої була ОСОБА_7 , та місцем зберігання предмету кримінального правопорушення, звідки його і було передано, є саме ця адреса.
Вказав, що в обвинувальному акті викладено обставини передачі брухту чорних металів. Так, зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_7 , займаючи посаду генерального директора ДП КТЦ, 11.07.2016 року уклала договір поставки №11/07 між сторонами договору ТОВ Спартак плюс та ДП КТЦ, предметом якого є брухт чорного металу виду 509 змішаний. Саме ця дія ОСОБА_7 призвела до передачі брухту чорних металів і до розтрати майна ДП КТЦ. При цьому відомості про інших осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення також зазначені в обвинувальному акті.
Зазначив, що до обов`язків співучасників цього злочину, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, входило вчинення дій, направлених на організацію укладення та виконання умов даного договору, зокрема посадові особи ТОВ Спартак плюс уклали договір поставки №11/07 від 11.07.2016 року і прийняли брухт чорного металу. Посадові особи Жовтневого відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 11.07.2016 року в рамках виконавчого провадження №51619363 погодили ДП КТЦ самостійну реалізацію арештованого майна, а саме - металобрухту у кількості 1551,36 т та 11.07.2016 року призначили експерта, якому вказали на необхідність надання звіту про оцінку майна з питань визначення ринкової вартості металобрухту, а експерт 11.07.2016 року склав цей звіт про оцінку майна - металобрухту.

Стверджував, що зазначені дії ОСОБА_7 та співучасників злочину були вчинені за один день, що в свою чергу свідчить про наявність злочинної змови, адже такий об`єм дій в період одного дня без попередньої згоди виконати неможливо з об`єктивних причин.

Зазначив, що наявність прямого умислу, направленого на розтрату майна, яке належить ДП КТЦ у ОСОБА_7 підтверджується тим, що вона в той час займала посаду генерального директора і достовірно знала, що станом на цю дату за даними бухгалтерського обліку обліковується брухт чорних металів класу 500 у загальній кількості 278,714 т та 1453,903 т брухту чорних металів без визначеного виду, і уклала 11.07.2016 року договір поставки №11/07, предметом якого є брухт чорного металу іншого виду, а саме - виду 509 змішаний.

Прокурор також зазначив, що розтраченим майном, яке належить ДП КТЦ є різниця вартості брухту чорних металів загальною вагою 118,456 т класу (виду) 500 та 509 станом на 11.07.2016 року, яка складає 201 375,20 грн. Метою вчинення злочину є одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи - ТОВ Спартак плюс. При цьому обвинуваченою ОСОБА_7 не було отримано неправомірну вигоду, а ця неправомірна вигода була отримана покупцем металобрухту - ТОВ Спартак плюс.

Вказав, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст.ст.109, 291 КПК України, оскільки містить в собі відомості, які повинен містити обвинувальний акт. Протиріччя, які містяться в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування прокурором та судом можуть бути усунені під час судового розгляду обвинувального акту.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_9 подали заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просили залишити її без задоволення.
Вказали, що пред`явлене обвинувачення є неконкретизованим, не містить даних про місце вчинення злочину, не містить жодної інформації про злочинні дії осіб, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, які на думку сторони обвинувачення були вчинені під час виконання договору поставки за попередньою змовою із ОСОБА_7 і в розумінні кримінального законодавства містять ознаки складу інкримінованого злочину.
Зазначили, що обвинувальний акт не містить повної інформації про індивідуальні ознаки розтраченого майна, а також мету та мотив вчинення злочину.
Вказали, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону та підлягав поверненню прокурору, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог закону.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 291 КПК України передбачено вичерпний перелік вимог до обвинувального акту та відомостей, які обвинувальний акт має містити, а також перелік додатків до нього, порушення вказаних вимог та відсутність перерахованих відомостей та додатків і є підставами для повернення прокурору обвинувального акту для усунення недоліків.
Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, він містить всі відомості, передбачені ч.2 ст.291 КПК України, зокрема фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність.
Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд послався на те, що в обвинувальному акті: не конкретизоване місце вчинення кримінального правопорушення з прив`язкою до вулиці або будь-якого району міста Кривого Рогу; не зазначена інформація про місце досягнення попередньої змови, місце укладення або виконання договору, місце передачі та приймання брухту металу; не зазначено внаслідок яких саме дій або бездіяльності ОСОБА_7 відбулась передача брухту чорних металів іншого виду; не зазначено дату, місце, час та ознаки вчинення будь-яких протиправних дій особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, внаслідок яких відбулась розтрата майна; не розкрито спосіб вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення; не розкриті належним чином мотив і мета кримінального правопорушення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.372 КПК України не навів мотивів, з яких він дійшов висновку щодо невідповідності обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України.

З пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення вбачається, що фактичні обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, які слідчий та прокурор вважали встановленими, викладені так, як це відомо органам досудового розслідування на підставі доказів, що є в матеріалах кримінального провадження.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а згідно до вимог ст.ст.338-340 КПК України в судовому засіданні прокурор може змінити обвинувачення чи взагалі відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в підготовчому судовому засіданні суд фактично без дослідження доказів піддав сумнівам висновки органу досудового розслідування щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні нею зазначеного кримінального правопорушення та кваліфікації її дій, хоча згідно ч.3 ст.314 КПК України на цій стадії провадження не мав таких повноважень.

Колегія суддів вважає, що за таких обставин рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акта з підстав, вказаних судом, не можна визнати законним і обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з апеляційною скаргою прокурора у тому, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.291 КПК України, а тому вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002950 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002950 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України скасувати.
Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4