Справа № 487/6604/20
Провадження № 1-кс/487/831/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2021 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, у кримінальному провадженні №0002470, щодо нерозгляду клопотання в порядку ст. 220 КПК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, у кримінальному провадженні №0002470, щодо нерозгляду клопотання про визнання потерпілим та проведення слідчих (розшукових) дій від 23.10.2020 року в порядку ст. 220 КПК України.
У судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та наполягав на її задоволенні, надавши пояснення, аналогічні змісту пред`явлених вимог.
Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 , бездіяльність якого оскаржується, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутності в якій просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що клопотання ОСОБА_3 від 23.12.2020 року, яке надійшло з Одеської обласної прокуратури та зареєстроване 12.01.2021 року за вхідним №568, було розглянуто 16.01.2021 року та на адресу ОСОБА_3 направлена відповідь про те, що зазначене клопотання аналогічного змісту вже було предметом розгляду ТУ ДБР у м. Миколаєві, за результатом розгляду якого 11.01.2021 року на адресу ОСОБА_3 надсилалась постанова про відмову у визнанні потерпілим та проведенні слідчих дій.
Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, у тому числі, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна), є третім, комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.
Перевіркою матеріалів встановлено, що клопотання ОСОБА_3 від 23.12.2020 року щодо проведення слідчих дій та визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0002470 надійшло до ТУ ДБР у м. Миколаєві 12.01.2021 року за вхідним №568 з Одеської обласної прокуратури.
Листом від 16.01.2021 року за №05.15/05.15/808 на адресу ОСОБА_3 направлена відповідь щодо розгляду клопотання від 23.12.2020 року.
За такого, враховуючи, що всупереч вимогам ст. 220 КПК України, клопотання ОСОБА_3 від 23.12.2020 року, яке надійшло до ТУ ДБР у м. Миколаєві 12.01.2021 року за вх.№568 було розглянуто шляхом надіслання слідчим листа, без прийняття відповідної вмотивованої постанови, що є неналежним процесуальним реагуванням, подана скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 9, 113, 116, 220, 303-307, 309, 370, 372 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 розглянути у відповідності зі ст. 220 КПК України клопотання ОСОБА_3 від 23.12.2020 року, яке надійшло до ТУ ДБР у м. Миколаєві 12.01.2021 року за вхідним №568, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 07.07.2020 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0002470, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 26.02.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1