Справа № 308/1366/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Екосистеми проф», раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.27 ч.2 ст.366 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Із внесеного клопотання слідує, що директор ТОВ «Екосистеми Проф» ОСОБА_5 став на шлях вчинення умисних злочинів проти власності, у сфері службової і господарської діяльності та у грудні 2015 року, шляхом зловживання своїм службовим становищем та за попередньою змовою з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 - інженером технічного нагляду ІІ-ї категорії, який здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг зокрема послуг по технічному нагляду на підставі кваліфікаційного сертифікату інженера технічного нагляду (серії ІТ №000382 від 24.12.2010 року), як співвиконавці заволоділи бюджетними коштами на загальну суму 2416085 грн. за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду директора ТОВ «Екосистеми Проф», пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, які полягали у протиправному збагаченні з метою незаконного заволодіння та безоплатного обернення на користь очолюваного ним товариства грошових коштів, 16 грудня 2015 року від імені ТОВ «Екостистеми Проф» уклав з начальником управління міського господарства і благоустрою Берегівської міської ради ОСОБА_9 договір підряду №95Бр/2015 по виконанню робіт з реконструкції водопровідно-каналізаційного господарства КНС-3 по вул. Келчеї в м. Берегове, відповідно до умов якого ТОВ «Екосистеми Проф» взяло на себе зобов`язання виконати роботи по реконструкції КНС-3 по вул. Келчеі в м. Берегово за ціною 3828578,00 гривень та 18 грудня 2015 року від імені ТОВ «Екостистеми Проф» уклав з начальником управління міського господарства і благоустрою Берегівської міської ради ОСОБА_9 додаткову угоду до договору підряду про закупівлю за державні кошти №95Бр/2015 по виконанню робіт з реконструкції водопровідно-каналізаційного господарства КНС-3 по АДРЕСА_2 , відповідно до умов якого ТОВ «Екосистеми Проф» взяло на себе зобов`язання виконати роботи по реконструкції АДРЕСА_2 за ціною 3361819,00 гривень, після чого у грудні 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_8 підписали акти виконаних будівельних робіт №48 та №48/2 від 29.12.2015 року, у які внесли неправдиві дані про те, що начебто у грудні 2015 року було виконано будівельні роботи по реконструкції КНС №3 по вул. Келчеї у м. Берегово відповідно до проектно-кошторисної документації на загальну суму 3361819,00 гривень, хоча відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №198/16 від 20.08.2016 року завищено вартість будівельних робіт на суму 3031035 грн., вартість виконаних будівельних робіт становить 99446 грн. та загальна вартість прямих витрат становить 2416085 грн.

В подальшому, вказані вище документи із внесеними у них неправдивими відомостями ОСОБА_5 через УМГБ Берегівської міської ради подав до управління ДКС України в Берегівському районі для проведення оплати з місцевого бюджету.

На підставі складених ОСОБА_5 фіктивних документів, управлінням ДКС України в Берегівському районі 29 грудня 2015 року перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «Екостистеми Проф», бюджетних коштів в сумі 2121936,19 грн. як оплата послуг за виконані будівельні роботи зазначені в акті №48 приймання виконаних робіт за грудень 2015 року та акті №48/2 приймання виконаних робіт за грудень 2015 року по реконструкції КНС-3 по вул. Келчеі в м. Берегово.

Отже, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , шляхом зловживання своїм службовим становищем та внесення до офіційних документів неправдивих відомостей, заволоділи бюджетними коштами на загальну суму 2416085 грн.

19.05.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191 та ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 366 КК України.

У вчиненні даного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, мешканець АДРЕСА_3 , громадянин України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: висновком експерта №198/16 судово будівельно-технічної експертизи, показами ОСОБА_8 ; показами ОСОБА_9 та іншими матеріалами провадження.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 27 - ч.2 ст. 366 КК України, перше з яких відноситься до особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

30.08.2017 обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191 та ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 366 КК України направлено для розгляду по суті до суду.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.05.2019 обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 повернуто прокурору та вказано, що з часу призначення підготовчого засідання, тобто з 27.09.2017 по 06.05.2019 обвинувачений ОСОБА_5 до суду неодноразово не з`являвся, про причини неявки не повідомляв, хоча про час та місце проведення судового засідання належним чином повідомлений.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 07.05.2020 ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.05.2019 залишено без змін.

17.08.2020 року досудове розслідування у даному кримінальному провадженні відновлено та підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 21.09.2020 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

16.02.2021 року об 13.год. 40 хв. підозрюваного ОСОБА_5 затримано для його приводу до суду з метою обрання запобіжного заходу.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), який належить до категорії особливо тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. З огляду на те, що орган досудового розслідування має обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше, аналогічне кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою направлення органу слідства на хибний шлях, до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, директора ТОВ «Екосистеми проф» - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав наведених у клопотанні.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки стороною обвинувачення не доведено обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.27 ч.5 ст.366 КК України. Також вказує, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу, який би свідчив про те, що підозрюваний ОСОБА_5 має намір переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, чи знищити сховати або спотворити речі чи документи, чи незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати здійсненню досудового розслідування іншим чином, зокрема, знищити речі, які можуть бути використанні як докази в кримінальному провадженні.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання. Також додав, що про наявність постанови слідчого про оголошення його в розшук йому не було відомо. До СУ ГУНП в Закарпатській області з`явився добровільно.
Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення підозрюваного та його захисника, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно роз`яснень, що містяться в п.3 та п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки. Обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.
Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003 в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.
У частині 3 статті 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
В обґрунтування заявленого клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до особливо тяжкого і за яке йому може бути призначено покарання у вигляді караються позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема впливати на свідків у кримінальному провадженні які ще не допитані у даному кримінальному провадженні, інформувати та скеровувати дії та показання осіб, які також причетні до вчинення кримінального провадження, а також впливати на інших підозрюваних у даних кримінальних провадженнях.

Згідно положень ч.1 та ч.2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Так, з матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.27 ч.2 ст.366 КК України, один з яких відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину.
19.05.2017 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.27 ч.2 ст.366 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується: повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 19.05.2017; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 17 лютого 2016 року, протоколом допиту свідка Дору ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 25 лютого 2016 року, постановою про оголошення розшуку підозрюваного від 17 серпня 2020 року, висновком експерта №198/16 судово будівельно-технічної експертизи від 20 серпня 2016 року, даними акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року.

Проте, підозра ОСОБА_5 у вчиненні даних злочинів за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Слідчим суддею встановлено, що 19.05.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191 та ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 366 КК України.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.05.2019 обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 повернуто прокурору.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 07.05.2020 ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.05.2019 залишено без змін

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 21.09.2020 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 16.02.2021 добровільно з`явився до слідчого управління ГУНП в Закарпатській області, що стверджується копією разової перепустки №384 від 16.02.2020.
Слідчий суддя також враховує, що з дня повідомлення ОСОБА_5 підозри минуло майже чотири роки, даних щодо перешкоджання підозрюваним ОСОБА_5 кримінальному провадженню іншим чином, зокрема впливу на свідків у кримінальному провадженні, інформування та скеровування дій та показання осіб, які також причетні до вчинення кримінального провадження, а також впливу на інших підозрюваних у кримінальному провадженні за вказаний період матеріали клопотання не містять.
Оцінюючи доводи прокурора та слідчого про необхідність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через ризики можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, впливу на свідків у кримінальному провадженні які ще не допитані у даному кримінальному провадженні, інформування та скеровування дії та показання осіб, які також причетні до вчинення кримінального провадження, а також впливу на інших підозрюваних у даних кримінальних провадженнях слідчий суддя констатує, що прокурором не доведено те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
З врахуванням сукупності викладених висновків, а також даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, є директором ТОВ «Екосистеми проф» за відсутності обґрунтованої впевненості в тому, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної поведінки, слідчий суддя вважає, що в силу характеру діянь, в яких підозрюється ОСОБА_5 наслідків, які настали внаслідок злочину та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, та приходить до висновку, що прокурором та слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту слід відмовити.
На підставі наведеного, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, доходить висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 відповідних обов`язків, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи суду на виклики; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного,обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обовязки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. В разі невиконання вищезазначених обов`язків до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються..
Керуючись п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" ст. ст. 177, 178, 183, 186, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.27 ч.2 ст.366 КК України, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора чи суду на виклики;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 - до 17 квітня 2021 року.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 3 ст.179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , покласти на слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1