Справа №577/1571/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/234/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7 ,

представник власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000248 від 02.04.2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2021 року клопотання слідчого ОСОБА_9 задоволено.

Накладено арешт на вилучене 01.04.2021 майно: автомобіль марки «ЗИЛ ММЗ 554М»,. реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , 5 тон піску, власником якого є держава в особі Попівської сільської ради Конотопського району. Сумської області, визначивши місце зберігання Конотопський РВП в Сумській області, м. Конотоп, вул. Г.Тхора, 6, заборонивши відчуження, розпорядження та користування - вказаним майном.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, власник майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить частково скасувати вищезазначену ухвалу у зв`язку з істотним порушенням слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу про відмову в клопотанні слідчого про накладення арешту на автомобіль марки «ЗИЛ ММЗ 554М», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого він є.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_7 зазначає, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином не вмотивовані і не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, так як при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя в порушення пунктів 1,5 ч. 2 ст. 173 КПК України не перевірив правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При цьому, ОСОБА_7 зазначає, що ведеться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000248 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, кримінальна відповідальність за якою настає за умови незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Однак, у клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні і взагалі не могли бути зазначені та надані будь-які докази щодо віднесення піску до корисних копалин загальнодержавного значення, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину за ч. 2 ст. 240 КК України.

Слідчий в клопотанні не довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 240 КК України, а за змістом ч, 3 ст. 26, ч. 5 ст. 132 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень ним Кодексом з поданням доказів обставин, на які вони посилаються.

Цим обставинам слідчий суддя належної оцінки не надав, не навів мотивів їх неврахування та не перевірив правову підставу для накладення арешту, а тому допустив істотне порушення вимог ст. 173 КПК, яке перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що відповідно до ч. 1 ст. 409, ч.1 ст. 412 КПК України є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення власника майна ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, просили частково скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобіля відмовити, заперечення прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, тому просив її залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Положенням ч. 1ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

За змістом ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення про арешт майна в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження №0000248 від 02 квітня 2021 року за попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 240 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01 квітня 2021 року о 13 год. 10 хв. до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області по лінії 102 надійшло повідомлення від ВРП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про те, що 01.04.2021 року на вул. К. Партизан в м. Конотоп в районі буд. №91 зупинено автомобіль марки «ЗИЛ ММ3 554М» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 , який перевозив пісок без відповідних документів.

Виїздом СОГ на місце події 01.04.2021 року на відкритій ділянці місцевості біля буд. №91 по вул. К. Партизан в м. Конотоп виявлено автомобіль марки «ЗИЛ ММ3 554М» д.н.з. НОМЕР_1 , завантажений піском вагою 5 тон.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки «ЗИЛ ММ3 554М» н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_7 , мешканцю с. Гути Конотопського району Сумської області.

З показів водія автомобіля ОСОБА_10 встановлено, що 01.04.2021 року за вказівкою ОСОБА_11 добув пісок у кар`єрі біля с. Гути Конотопського району та на автомобілі ЗИЛ ММ3 554М» д.н.з. НОМЕР_1 перевозив його до м. Конотоп.

Під час огляду місця події 01.04.2021 року за участю ОСОБА_10 оглянуто незаконно діючий кар`єр біля с. Гути Конотопського району на території Попівської селищної ради Конотопського району Сумської області, де останній незаконно накопав (видобув) п`ять тон піску, який завантажив на автомобіль «ЗИЛ ММ3 554М» д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області від 02 квітня 2021 року автомобіль марки «ЗИЛ ММ3 554М» н.з. НОМЕР_1 та 5 тон піску, визнано речовими доказами і оскільки є предметами вчинення кримінального правопорушення слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на вказане майно.

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді в частині накладення арешту на пісок вагою 5 тон, з врахуванням наступного.

Так, ч. 2 ст. 240 КК України передбачена кримінальна відповідальність за порушення встановлених правил використання надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля, а також незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Доводи апелянта про те, що слідчий у клопотанні не довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 240 КК України та не надав докази щодо віднесення піску до корисних копалин загальнодержавного значення, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу вказаного злочину, колегія суддів вважає передчасними, з врахуванням наступного.

Так, предметом злочину, передбаченого ст. 240 КК України, є незагальнопоширені корисні копалини загальнодержавного значення - це горючі копалини (газ, нафта, вугілля, торф тощо), метали (чорні, кольорові, рідкісні, благородні, розсіяні, рідкісноземельні), неметали (різноманітна сировина, наприклад, хімічна, абразивна, гірничорудна, для облицювальних матеріалів), води (підземні, поверхневі), інертні гази. Не визнаються предметом злочину корисні копалини місцевого значення, які розглядаються як загальнопоширені (наприклад, галька, гравій, пісок (крім формувального, скляного, такого, що використовується у фарфорово-фаянсовій, вогнетривкій і цементній промисловості) та інші.

Таким чином, з врахуванням, того що для з`ясування, чи є зазначений пісок, який визнано постановою слідчого речовим доказом, предметом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, необхідні спеціальні знання та проведення експертизи, висновок про відсутність підстав для арешту вказаного майна був би передчасним.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що кримінальне провадження №0000248 від 02 квітня 2021 року має попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 240 КК України і досудове розслідування, яке передбачає вчинення певних дій щодо зібрання доказів, на даний час ще триває.

Разом з тим, з висновком слідчого судді про наявність підстав для арешту майна, а саме, автомобіля марки «ЗИЛ ММ3 554М» н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , то в цій частині колегія суддів погодитись не може, з врахуванням наступного.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до п.1 ч. 9 ст. 100 КПК України, гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Відповідно до ч. 11 ст. 100 КПК України, у разі якщо власник (законний володілець) грошей, цінностей та іншого майна, у зазначених у пункті 1 частини дев`ятої цієї статті, був встановлений після застосування спеціальної конфіскації та не знав і не міг знати про їх незаконне використання, він має право вимагати повернення належного йому майна або коштів з державного бюджету, отриманих від реалізації такого майна.

Під час апеляційного розгляду власник майна ОСОБА_12 повідомив про те, що автомобіль марки «ЗИЛ ММ3 554М» н.з. НОМЕР_1 належить йому на праві власності. У свою чергу, він передав вказаний автомобіль у користування своєму синові, який дозволив користуватися даним автомобілем своєму другові, при цьому, що належний йому автомобіль буде використовуватися у незаконних цілях він не знав і не міг знати.

За наявності вказаних обставин та за відсутності в матеріалах провадження доказів того що ОСОБА_12 , як власник автомобіля марки «ЗИЛ ММ3 554М» н.з. НОМЕР_1 , знав про його незаконне використання, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_12 про те, що слідчий суддя належним чином не перевірив правову підставу для накладення арешту на вказане майно та допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило ухвалити законне та обгрунтоване рішення.

Відповідно до п.3 ч. 1.ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

З врахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою в частині клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль марки «ЗИЛ ММЗ 554М», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , слід відмовити.

Керуючись ст. 170, 173, 404, 405, 407, 411,412, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000248 від 02.04.2021 року, скасувати в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, клопотання старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000248 від 02.04.2021 року, задовільнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме 5 тон піску, власником якого є держава в особі Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області.

В задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль марки «ЗИЛ ММЗ 554М», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4