Справа № 212/1609/21
У Х В А Л А

03 березня 2021 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, першого заступника керівника Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , яка полягає у невиконанні процесуальних обов`язків (неприйнятті процесуальних рішень) передбачених ч. 2 ст. 36, 214 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2021 року заявник ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора, керівника Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , яка полягає у невиконанні процесуальних обов`язків.
В своїй скарзі ОСОБА_3 , просив слідчого суддю зобов`язати прокурора, керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.214 КПК України, на протязі 24-х годин з моменту прийняття рішення у даній справі внести до ЄРДР відомості, що викладені в його заяві про кримінальне правопорушення №15 - Н від 22 лютого 2021р. про кримінальне правопорушення відносно державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_5 за вчинення корупційного діяння - кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.364, 366 КК України.
Заявник в скарзі вказує, що 22.02.2021р. електронною поштою він звернувся з письмовою заявою №15 - Н від 22 лютого 2021р. про кримінальне правопорушення до прокурора, керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , якою просив керуючись Конституцією України та ст.214 КПК України - внести відомості, що викладені в заяві до ЄРДР та розпочати досудове кримінальне провадження відносно державного виконавця Металургійного відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_5 за вчинення корупційного діяння - кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.364, 366 КК України.
Однак, відомості за його заявою до ЄРДР не були внесені, із зазначеними діями керівника Криворізької місцевої прокуратури № 2 він не згоден, та вважає їх протиправними, оскільки зазначена посадова особа, на підставі положенням ст.214 КПК України, була зобов`язана внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань зазначені в заяві відомості.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 , свої вимоги підтримав посилаючись, на обставини зазначені в його скарзі, та заяві про кримінальне правопорушення № №15 - Н від 22 лютого 2021р. з якою звернувся до керівника Криворізької місцевої прокуратури № 2. Крім цього зазначив, що предметом розгляду даного провадження є лише визнання бездіяльності посадової особи, яка, всупереч ст. 214 КПК України не здійснила дії по внесенні відомостей до ЄРДР, та в даному випадку слідчий суддя не повинен оцінювали заяву про вчинення злочину, надавати оцінку обставинам, що в ній викладенні, а повинен формально перевірити наявність такої заяви.
Прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 у судове засідання не з`явився, завчасно подавши заяву в якій просив проводити розгляд даної скарги без його участі, в задоволенні скарги просив відмовити.
Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, слідчим суддею встановлено наступне.
22 лютого 2021р. електронною поштою заявник ОСОБА_3 звернувся з письмовою заявою №15 - Н від 22 лютого 2021р. про кримінальне правопорушення до прокурора, керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , якою просив керуючись Конституцією України та ст.214 КПК України - внести відомості, що викладені в заяві до ЄРДР та розпочати досудове кримінальне провадження відносно державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_5 за вчинення корупційного діяння - кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.364, 366 КК України.
Із долученого до матеріалів скарги листа від 24.02.2021 № 04/38-1980ВИХ-21 адресованого ОСОБА_3 встановлено, що Криворізькою місцевою прокуратурою №2 розглянуто звернення заявника ОСОБА_3 , яке надійшло електронною поштою 22 лютого 2021 року, щодо неправомірних, на думку заявника, дій державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_5 . За результатами розгляду встановлено, що заява від 22.02.2021 не містить об`єктивних даних про наявність ознак кримінальних правопорушень, а тому підстав для внесення відомостей до ЄРДР, відповідно до ст. 214 КПК України не має.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступні мотиви.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Отже бездіяльність, передбачена п.1.ч.1 ст. 303 КПК України, наявна у випадку, якщо:
1) заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення були отримані належним суб`єктом (слідчим чи прокурором);
2) така заява чи повідомлення містять відомості про кримінальне правопорушення;
3) відомості, які містяться у заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення, не були внесені до ЄРДР протягом встановленого строку (24 годин відповідно до вимог КПК України).
З наданих слідчому судді матеріалів встановлено, що Криворізькою місцевою прокуратурою №2 було отримано заяву ОСОБА_3 № 15-Н від 22 лютого 2021 року, що надійшла електронною поштою 22 лютого 2021 року. У відповідь на цю заяву 24 лютого 2021 року ОСОБА_3 було роз`яснено причини та мотиви відмови прокурора вносити відомості, зазначені ним у заяві, до ЄРДР.
Відповідно до ч. 7 ст. 214 КПК України якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.
Таким чином, слідчим суддею встановлено факт звернення із заявою до належного суб`єкта (прокурора) та факт невнесення відомостей, які містились у цій заяві до ЄРДР.
Що стосується інших обставин, для встановлення факту бездіяльності прокурора необхідно з`ясувати чи містить заява ОСОБА_3 № 15-Н від 22 лютого 2021 року відомості про зазначені ним кримінальні правопорушення.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Крім цього, слід звернути увагу, що аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.
При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.
Крім цього слід зазначити, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
В поданій заявником ОСОБА_3 заяві про кримінальне правопорушення № 15-Н від 22 лютого 2021 року та в наданих пояснення самого заявника ОСОБА_3 в судовому засіданні, він наводить обставини, які на його думку свідчать про вчинення державним виконавцем Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 366 КК України, які ґрунтуються лише на суб`єктивних судження заявника, його міркуваннях та припущеннях. По суті наведено обставини, які стосуються дій державного виконавця в рамках відкритого 13.03.2020р. виконавчого провадження №АСВП:61541534, щодо виконання рішення №210/6252/13-ц, провадження №2/210/121/15 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7 про звернення стягнення та виселення.
При розгляді скарги в судовому засіданні заявником ОСОБА_3 повідомлено суду, що на даний час наявне заочне рішення суду про виселення гр. ОСОБА_6 з квартири, з яким заявник не погоджується, оскільки по-перше дане житло придбане нею не за кредитні кошти, по-друге дії щодо вислення проводяться, незважаючи на мораторій на стягнення майна громадян України, наданого в забезпечення кредитів в іноземній валюті та по-третє без надання іншого житла.
Слідчий суддя зауважує, що оцінка рішень, прийнятих суддею, може бути надана виключно у межах встановленого законодавством процесуального перегляду, шляхом апеляційного і, в установлених законом випадках, касаційного оскарження. Крім цього заявник, в інтересах власника майна, в разі незгоди з рішенням суду про виселення, не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про скасування заочного рішення суду, або його апеляційного оскарження, а також може оскаржувати дій державного виконавця в порядку ЦПК України та ЗУ «Про виконавче провадження», що в даному випадку буде ефективним способом захисту.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У своїй постанові від 16.05.2019 Верховний Суд у складі колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».
Відповідно, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване.
Посилання заявника ОСОБА_3 про відсутність повноважень слідчого судді при розгляді скарги на бездіяльність прокурора в порядку ст.303 КПК України, оцінювати заяву про вчинення Кримінального правопорушення на предмет наявності чи відсутності в ній обставин, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя не приймає до уваги, з врахуванням наступних обставин.
Згідно із частиною першою статті 1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Відповідно до ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Загальними засадами кримінального провадження, зокрема, є: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; диспозитивність та ін.
Оскільки, в главі 26 КПК України, якою врегульовано порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, не передбачено обставин, які повинен з`ясовувати слідчий суддя при розгляді процедури оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що слід керуватися загальними засадами, встановленими в главах 28 та 29 КПК України (ст.ст 318-380 судовий розгляд та судові рішення).
Відповідно, в даному випадку у межах процедури оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, що по суті не можливо без з`ясування обставин, які описані в заяві про вчинення кримінального правопорушення.
Аналогічни пизиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18.
Слідчий суддя повинен з`ясувати обставини, що зазначені в заяві про кримінальне правопорушення, а саме: наявність у таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Такими даними є посилання у заяві про кримінальне правопорушення на фактичні обставини, що можуть підтверджувати наявність складу відповідного кримінального правопорушення, не вдаючись при цьому в оцінку доказів в підтвердження чи спростування такого кримінального правопорушення.
Лише після з`ясування всіх обставини справи в рамках розгляду відповідної скарги, слідчим суддею буде належним чином здійснено передбачений КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Слідчий суддя наголошує, що зазначений заявником «формальний розгляд» скарг в порядку ст. 303 КПК України, не допускається, оскільки він не відповідатиме ст.2 КПК України, а саме «…. щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.».
За таких обставин, в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, керівника Криворізької місцевої прокуратури № 2, яка полягає у невиконанні процесуальних обов`язків слід відмовити.
Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(ІІ)/2020 від 17.06.2019 (у справі № 3-180/2018(1644/18) положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення було визнано такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), у зв`язку з чим ці положення втратили чинність з дня ухвалення такого рішення.
Керуючись ст. ст. 2, 214, 303, 306, 307 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, першого заступника керівника Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 , яка полягає у невиконанні процесуальних обов`язків (неприйнятті процесуальних рішень) передбачених ч. 2 ст. 36, 214 КПК Українивідмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1