Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/47/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 191 (84, 86-4) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2021 м.Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 липня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку села Каніж, Новомиргородського району, Кіровоградської області, громадянку України, з вищою освітою, не заміжню, не маючу утриманців, не працюючу, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 191, ч.3 ст. 191, ч.1 ст. 362, ч.3 ст. 362, ч.1 ст. 200, ч. 2 ст. 200 КК України та призначено їй покарання:

- за ч.1 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 /два/ роки, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з матеріальною відповідальністю на строк 1 /один/ рік,

- за ч.3 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з матеріальною відповідальністю на строк 1 /один/ рік,

- за ч. 1 ст. 362 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 /тридцять чотири тисячі/ гривень,

- за ч.3 ст. 362 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з використанням електронних платіжних засобів на строк 1 /один/ рік 6 /шість/ місяців,

- за ч.1 ст. 200 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 /п`ятдесят одну тисячу/ гривень,

- за ч.2 ст. 200 КК України у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 /вісімдесят п`ять тисяч/ гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 , остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 1 /один/ рік та пов`язані з використанням електронних платіжних засобів на строк 1 /один/ рік 6 /шість/ місяців та штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 /вісімдесят п`ять тисяч/ гривень.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням строком на 1 /один/ рік, поклавши на засуджену обов`язки відповідно до ч.1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 /вісімдесят п`ять тисяч/ гривень, виконувати самостійно.

В силу ч. 4 ст. 72 КК України призначене ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати посади пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 1 /один/ рік та пов`язані з використанням електронних платіжних засобів на строк 1 /один/ рік 6 /шість/ місяців виконувати самостійно.

Також вироком вирішена доля речових доказів, відповідно до вимог ст.100 КПК України,

В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 вчинила: привласнення чужого майна, яке перебувало у віданні особи; привласнення чужого майна, яке перебувало у віданні особи, вчинене повторно; несанкціоновану зміну інформації, що обробляється у автоматизованих системах, вчинене особою, яка має право доступу до неї; несанкціоновану зміну інформації, що обробляється у автоматизованих системах, вчинене особою, яка має право доступу до неї, вчинене повторно; підробку документів на переказ; підробку документів на переказ, вчинене повторно, за наступних обставин.

ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного обернення чужих грошових коштів на свою користь працюючи на посаді провідного фахівця служби роздрібного бізнесу ТВБВ № 10010/0119 філії-Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк», заволоділа грошовими коштами АТ «Ощадбанк», за наступних обставин.

28.01.2019 року ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці за адресою: м. Кропивницький, провулок Фортечний, 21Д, маючи право доступу до інформації, що обробляється у автоматизованих системах із програмним комплексом АБС Cardmanagement, реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном, в порушення п.3.2.3 Положення про кредитування клієнтів AT «Ощадбанк» з використанням електронних платіжних засобів, затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» №990 від 13.11.2015 зі змінами (далі Положення №990), створила в програмному комплексі АБС Cardmanagement рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , який відкритий без відома останнього, та встановила кредитний ліміт в сумі 5 000,00 грн., на підставі кредитної заяви № 272732031 від 28.01.2019, після чого зняла готівкові кошти в сумі 4 950,00 гривень через АТМ- термінал, який знаходиться за адресою: м. Кропивницький, провулок Фортечний, 21 Д.

Окрім того, 28.01.2019 ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці за адресою: м. Кропивницький, провулок Фортечний, 21 Д, маючи право доступу до інформації, що обробляється у автоматизованих системах із програмним комплексом АБС Cardmanagement, реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном, в порушення п.3.2.3 Положення про кредитування клієнтів AT «Ощадбанк» з використання електронних платіжних засобів, затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» №990 від 13.11.2015 р. зі змінами (далі Положення №990), створила в програмному комплексі АБС Cardmanagement рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , який відкритий без його відома, та несанкціоновано змінила інформацію, яка обробляється у автоматизованих системах банку із програмним комплексом АБС Cardmanagement щодо кредитного ліміту по вищевказаному рахунку на підставі кредитної заява № 272732031 від 28.01.2019, з якою ОСОБА_9 до банку та до ОСОБА_7 не звертався.

Також, 11.02.2019 ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці за адресою: м. Кропивницький, провулок Фортечний, 21 Д, маючи право доступу до інформації, що обробляється у автоматизованих системах із програмним комплексом АБС Cardmanagement, реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном, повторно, в порушення п.3.2.3 Положення про кредитування клієнтів AT «Ощадбанк» з використання електронних платіжних засобів, затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» №990 від 13.11.2015 зі змінами (далі Положення №990), створила в програмному комплексі АБС Cardmanagement рахунок № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , який відкритий без відома, та встановила кредитний ліміт в сумі 5 000,00 грн., на підставі кредитної заява №285612635 від 11.02.2019, після чого зняла готівкові кошти через АТМ- термінал: 11.02.2019 видача готівки через АТМ UKR Kirovograd BRANCH 10010-119 670757 А1000023 в сумі 4 000,00 гривень, 11.02.2019 видача готівки через АТМ UKR Kirovograd BRANCH 10010-119 НОМЕР_3 в сумі 950,00 гривень, якими розпорядилась на власний розсуд.

Окрім того, 11.02.2019 ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці за адресою м. Кропивницький, провулок Фортечний, 21 Д, маючи право доступу до інформації, що обробляється у автоматизованих системах із програмним комплексом АБС Cardmanagement, реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном, повторно, в порушення п.3.2.3 Положення про кредитування клієнтів AT «Ощадбанк» з використання електронних платіжних засобів, затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» №990 від 13.11.2015 р. зі змінами (далі Положення №990), створила в програмному комплексі АБС Cardmanagement рахунок № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , який відкритий без його відома, та несанкціоновано змінила інформацію, у автоматизованих системах банку із програмним комплексом АБС Cardmanagement щодо кредитного ліміту по вищевказаному рахунку на підставі кредитної заяви №285612635 від 11.02.2019, з якою ОСОБА_10 до банку та до ОСОБА_7 не звертався.

25.02.2019 ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці за адресою: м. Кропивницький, провулок Фортечний, 21 Д, маючи право доступу до інформації, що обробляється у автоматизованих системах із програмним комплексом АБС Cardmanagement, реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном, повторно, в порушення п.3.2.3 Положення про кредитування клієнтів AT «Ощадбанк» з використання електронних платіжних засобів, затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» №990 від 13.11.2015 зі змінами (далі Положення №990), створила в програмному комплексі АБС Cardmanagement рахунок № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_11 , який відкритий без відома останнього, та встановила кредитний ліміт в сумі 2 709,10 грн., на підставі кредитної заява №296592674 від 25.02.2019, після чого зняла готівкові кошти через АТМ- термінал: 25.02.2019 видача готівки через АТМ UKR Kirovograd DNOO 990545 CAKG6941 в сумі 1 000,00 гривень, 26.02.2019 видача готівки через АТМ KR Kirovograd 5, PATSAIEVA STR НОМЕР_5 в сумі 1 000,00 гривень, 28.02.2019 видача готівки через АТМ KR Kirovograd DNOO 990545- CAKG6941 в сумі 300,00 гривень, якими розпорядилась на власний розсуд.

Також, 25.02.2019 ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці за адресою м. Кропивницький, провулок Фортечний, 21 Д, маючи право доступу до інформації, що обробляється у автоматизованих системах із програмним комплексом АБС Cardmanagement, повторно, реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном, в порушення п.3.2.3 Положення про кредитування клієнтів AT «Ощадбанк» з використання електронних платіжних засобів, затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» №990 від 13.11.2015 р. зі змінами (далі Положення №990), створила в програмному комплексі АБС Cardmanagement рахунок № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_11 , який відкритий без його відома, та несанкціоновано змінила інформацію, яка обробляється у автоматизованих системах банку із програмним комплексом АБС Cardmanagement щодо кредитного ліміту по вищевказаному рахунку на підставі кредитної заява № 296592674 від 25.02.2019, з якою ОСОБА_11 до банку та до ОСОБА_7 не звертався.

04.03.2019 ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці за адресою: м. Кропивницький, провулок Фортечний, 21 Д, маючи право доступу до інформації, що обробляється у автоматизованих системах із програмним комплексом АБС Cardmanagement, реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном, повторно, в порушення п.3.2.3 Положення про кредитування клієнтів AT «Ощадбанк» з використання електронних платіжних засобів, затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» №990 від 13.11.2015 зі змінами (далі Положення №990), створила в програмному комплексі АБС Cardmanagement рахунок № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_12 , який відкритий без відома останього та встановила кредитний ліміт в сумі 2 798,64 грн., на підставі кредитної заяви № 300787305 від 04.03.2019, після чого зняла готівкові кошти через АТМ- термінал: 04.03.2019 видача готівки через АТМ UKR Kirovograd ATM 4551 PERMSKIY 990850 F0104551 в сумі 1 000,00 гривень, 04.03.2019 видача готівки через АТМ UKR Kropivnitskii DN00 990852 CAKG8902 в сумі 1 000,00 гривень, 04.03.2019 видача готівки через АТМ UKR Kropivnitskii DN00 990851 CAKG8902 в сумі 400,00 гривень, якими розпорядилась на власний розсуд.

Окрім того, 04.03.2019 ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці за адресою: м. Кропивницький, провулок Фортечний, 21 Д, маючи право доступу до інформації, що обробляється у автоматизованих системах із програмним комплексом АБС Cardmanagement, реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном, повторно, в порушення п.3.2.3 Положення про кредитування клієнтів AT «Ощадбанк» з використання електронних платіжних засобів, затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» №990 від 13.11.2015 р. зі змінами (далі Положення №990), створила в програмному комплексі АБС Cardmanagement рахунок № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_12 , який відкритий без його відома, та несанкціоновано змінила інформацію, яка обробляється в комп`ютерній мережі банку із програмним комплексом АБС Cardmanagement щодо кредитного ліміту по вищевказаному рахунку на підставі кредитної заява № 300787305 від 04.03.2019, з якою ОСОБА_12 до банку та до ОСОБА_7 не звертався.

15.05.2019 ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці за адресою: АДРЕСА_2 з метою прикриття своїх незаконних дій із грошовими коштами банку, всупереч вимогам посадової інструкції, підробила документ на переказ від імені ОСОБА_12 , а саме заяву на переказ готівки № на суму 443,43 грн., із призначенням платежу «Поповнення картрахунку готівкою ОСОБА_12 » за відсутності останнього в приміщенні відділення банку, а також без його згоди та відома перерахувала на рахунок клієнта банка ОСОБА_12 , № НОМЕР_7 кошти в сумі 443,43 грн., в погашення існуючої заборгованості, що виникла внаслідок автоматизованого списання коштів в погашення існуючої заборгованості за кредитною карткою № НОМЕР_6 .

Також, 05.03.2019 ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці, за адресою: м. Кропивницький, провулок Фортечний, 21 Д, маючи право доступу до інформації, що обробляється у автоматизованих системах із програмним комплексом АБС Cardmanagement, реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном, повторно, в порушення п.3.2.3 Положення про кредитування клієнтів AT «Ощадбанк» з використання електронних платіжних засобів, затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» №990 від 13.11.2015 зі змінами (далі Положення №990), створила в програмному комплексі АБС Cardmanagement рахунок № НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_13 , який відкритий без відома, та встановила кредитний ліміт в сумі 13 300,00 грн., після чого зняла готівкові кошти через АТМ- термінал: 05.03.2019 видача готівки через АТМ UKR Kirovograd DNOO 986846 CAKG6941 в сумі 1 000,00 гривень, 05.03.2019 видача готівки через АТМ UKR Kirovograd DNOO 986846 CAKG6941 в сумі 1 000,00 гривень, 05.03.2019 видача готівки через АТМ UKR Kirovograd DNOO 986846 CAKG6941 в сумі 400,00 гривень, 09.04.2019 видача готівки через АТМ UKR Kirovograd BRANCH 10010-119 403396 А1000023 в сумі 5 000,00 гривень, 10.04.2019 видача готівки через АТМ UKR Kirovograd BRANCH 10010-119 403396 А1000023 в сумі 520,00 гривень, 10.04.2019 видача готівки через АТМ UKR Kirovograd BRANCH 10010-119 403396 А1000023 в сумі 4 700,00 гривень, 10.04.2019 видача готівки через АТМ UKR Kirovograd BRANCH 10010-119 403396 А1000023 в сумі 200,00 гривень, якими розпорядилася на власний розсуд.

12.03.2019 ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці, за адресою: м. Кропивницький, провулок Фортечний, 21 Д, маючи право доступу до інформації, що обробляється у автоматизованих системах із програмним комплексом АБС Cardmanagement, реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном, повторно, в порушення п.3.2.3 Положення про кредитування клієнтів AT «Ощадбанк» з використання електронних платіжних засобів, затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» №990 від 13.11.2015 зі змінами (далі Положення №990) створила в програмному комплексі АБС Cardmanagement рахунок № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_14 , який відкритий без її відома, та встановила кредитний ліміт в сумі 2500,00 грн., на підставі кредитної заяви № 305973267 від 12.03.2019, після чого зняла готівкові кошти через АТМ- термінал ATM KR Kirovograd BRANCH 10010- 119 975303 A1000023 в сумі 2470,00 грн., якими розпорядилася на власний розсуд.

Окрім того, 12.03.2019 ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці, за адресою: м. Кропивницький, провулок Фортечний, 21 Д, маючи право доступу до інформації, що обробляється у автоматизованих системах із програмним комплексом АБС Cardmanagement, реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном, повторно, в порушення п.3.2.3 Положення про кредитування клієнтів AT «Ощадбанк» з використання електронних платіжних засобів, затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» №990 від 13.11.2015 р. зі змінами (далі Положення №990), створила в програмному комплексі АБС Cardmanagement рахунок № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_14 , який відкритий без її відома, та несанкціоновано змінила інформацію, яка обробляється у автоматизованих системах банку із програмним комплексом АБС Cardmanagement щодо кредитного ліміту по вищевказаному рахунку на підставі кредитної заява № 305973267 від 12.03.2019, з якою ОСОБА_14 до банку та до ОСОБА_7 не зверталась.

08.04.2019 ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці, за адресою: м. Кропивницький, провулок Фортечний, 21 Д, маючи право доступу до інформації, що обробляється у автоматизованих системах із програмним комплексом АБС Cardmanagement, реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном, в порушення п.3.2.3 Положення про кредитування клієнтів AT «Ощадбанк» з використання електронних платіжних засобів, затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» №990 від 13.11.2015 зі змінами (далі Положення №990), створила в програмному комплексі АБС Cardmanagement рахунок № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_14 , який відкритий без відома, та встановила кредитний ліміт в сумі 10 500,00 грн., на підставі кредитної заява № 324062155 від 08.04.2019, після чого зняла готівкові кошти через АТМ- термінал: 08.04.2019 видача готівки через АТМ KR Kirovograd BRANCH 10010-119 975303 А1000023 в сумі 4 000,00 гривень, 08.04.2019 видача готівки через АТМ KR Kirovograd BRANCH 10010-119 975303 А1000023 в сумі 2 000,00 гривень, 09.04.2019 видача готівки через АТМ KR Kirovograd BRANCH 10010-119 975303 А1000023 в сумі 1 600,00 гривень, якими розпорядилась на власний розсуд.

Також, 18.03.2019 ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці, за адресою: м. Кропивницький, провулок Фортечний, 21 Д, маючи право доступу до інформації, що обробляється у автоматизованих системах із програмним комплексом АБС Cardmanagement, реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном, повторно, в порушення п.3.2.3 Положення про кредитування клієнтів AT «Ощадбанк» з використання електронних платіжних засобів, затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» №990 від 13.11.2015 зі змінами (далі Положення №990), створила в програмному комплексі АБС Cardmanagement рахунок № НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_15 , який відкритий без відома, та встановила кредитний ліміт в сумі 15 750,00 грн., на підставі кредитної заява № 324470800 від 08.04.2019, після чого зняла готівкові кошти: 18.03.2019 видача готівки через АТМ- термінал, який знаходиться на її робочому місці в сумі 4 000,00 гривень, 18.03.2019 видача готівки через АТМ- термінал, який знаходиться на її робочому місці в сумі 890,00 гривень, 08.04.2019 видача готівки через АТМ- термінал, який знаходиться на її робочому місці в сумі 5 000,00 гривень, та зняла готівкові кошти через АТМ- термінал 08.04.2019 видача готівки через видача готівки через АТМ- термінал, який знаходиться на її робочому місці в сумі 3 000,00 гривень, 09.04.2019 видача готівки через видача готівки через АТМ- термінал, який знаходиться на її робочому місці в сумі 1 200,00 гривень, 11.04.2019 видача готівки через видача готівки через АТМ- термінал, який знаходиться на її робочому місці в сумі 900,00 гривень, якими розпорядилась на власний розсуд.

08.04.2019 ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці, за адресою м. Кропивницький, провулок Фортечний, 21 Д, маючи право доступу до інформації, що обробляється у автоматизованих системах із програмним комплексом АБС Cardmanagement, реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном, в порушення п.3.2.3 Положення про кредитування клієнтів AT «Ощадбанк» з використання електронних платіжних засобів, затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» №990 від 13.11.2015 р. зі змінами (далі Положення №990), створила в програмному комплексі АБС Cardmanagement рахунок № НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_15 , який відкритий без її відома, та несанкціоновано змінила інформацію, яка обробляється у автоматизованих системах із програмним комплексом АБС Cardmanagement щодо кредитного ліміту по вищевказаному рахунку на підставі кредитної заяви № 324470800 від 08.04.2019, з якою ОСОБА_15 до банку та до ОСОБА_7 не зверталась.

Окрім того, 27.03.2019 ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці, за адресою: м. Кропивницький, провулок Фортечний, 21 Д, маючи право доступу до інформації, що обробляється у автоматизованих системах із програмним комплексом АБС Cardmanagement, реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном, повторно, в порушення п.3.2.3 Положення про кредитування клієнтів AT «Ощадбанк» з використання електронних платіжних засобів, затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» №990 від 13.11.2015 зі змінами (далі Положення №990), створила в програмному комплексі АБС Cardmanagement рахунок № НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_16 , який відкритий без відома останьої, та встановила кредитний ліміт в сумі 2 804,51 грн., на підставі кредитної заява № 315622729 від 27.03.2019, та зняла готівкові кошти через АТМ- термінал: 27.03.2019 видача готівки через АТМ UKR Kirovograd BRANCH 10010-119 НОМЕР_12 в сумі 2 470,00 гривень, якими розпорядилась на власний розсуд.

27.03.2019 ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці за адресою: м. Кропивницький, провулок Фортечний, 21 Д, маючи право доступу до інформації, що обробляється у автоматизованих системах із програмним комплексом АБС Cardmanagement, реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном, в порушення п.3.2.3 Положення про кредитування клієнтів AT «Ощадбанк» з використання електронних платіжних засобів, затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» №990 від 13.11.2015 р. зі змінами (далі Положення №990), створила в програмному комплексі АБС Cardmanagement рахунок № НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_16 , який відкритий без її відома, та несанкціоновано змінила інформацію, яка обробляється у автоматизованих системах банку із програмним комплексом АБС Cardmanagement щодо кредитного ліміту по вищевказаному рахунку на підставі кредитної заяви № 315622729 від 27.03.2019, з якою ОСОБА_16 до банку та до ОСОБА_7 не зверталась.

Також, 17.04.2019 ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці за адресою: м. Кропивницький, провулок Фортечний, 21 Д, маючи право доступу до інформації, що обробляється у автоматизованих системах із програмним комплексом АБС Cardmanagement, реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном, в порушення п.3.2.3 Положення про кредитування клієнтів AT «Ощадбанк» з використання електронних платіжних засобів, затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» №990 від 13.11.2015 зі змінами (далі Положення №990), створила в програмному комплексі АБС Cardmanagement рахунок № НОМЕР_13 на ім`я ОСОБА_17 , який відкритий без її відома, та встановила кредитний ліміт в сумі 5 000,00 грн., на підставі кредитної заява № 332639441 від 17.04.2019, зняла готівкові кошти через АТМ- термінал: 17.04.2019 операція розрахунку в товаро сервісній мережі на суму 347,07 гривень, 18.04.2019 операція розрахунку в товаро сервісній мережі на суму 167,28 гривень, 19.04.2019 операція розрахунку в товаро сервісній мережі на суму 315,92 гривень, 20.04.2019 видача готівки через АТМ- термінал, який знаходиться на її робочому місці в сумі 1 840,00 гривень, якими розпорядилась на власний розсуд.

17.04.2019 ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці за адресою м. Кропивницький, провулок Фортечний, 21 Д, маючи право доступу до інформації, що обробляється у автоматизованих системах із програмним комплексом АБС Cardmanagement, реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном, в порушення п.3.2.3 Положення про кредитування клієнтів AT «Ощадбанк» з використання електронних платіжних засобів, затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» №990 від 13.11.2015 р. зі змінами (далі Положення №990), створила в програмному комплексі АБС Cardmanagement рахунок № НОМЕР_13 на ім`я ОСОБА_17 , який відкритий без її відома, та несанкціоновано змінила інформацію, яка обробляється у автоматизованих системах банку із програмним комплексом АБС Cardmanagement щодо кредитного ліміту по вищевказаному рахунку на підставі кредитної заяви № 332639441 від 17.04.2019, з якою ОСОБА_10 до банку та до ОСОБА_7 не звертався.

Окрім того, 07.06.2019 ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці, за адресою: м. Кропивницький, провулок Фортечний, 21 Д, маючи право доступу до інформації, що обробляється у автоматизованих системах із програмним комплексом АБС Cardmanagement, реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном, в порушення п.3.2.3 Положення про кредитування клієнтів AT «Ощадбанк» з використання електронних платіжних засобів, затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» №990 від 13.11.2015 зі змінами (далі Положення №990), створила в програмному комплексі АБС Cardmanagement рахунок № НОМЕР_14 на ім`я ОСОБА_18 , який відкритий без відома останього, та встановила кредитний ліміт в сумі 5100 грн., та без відома клієнта ініціювала та провела операцію з перерахунку коштів через Web-Banking о 05 год., 44 хв., в сумі 5 050,00 гривень з його пенсійного рахунку № НОМЕР_15 на рахунок № НОМЕР_14 , відкритий на ім`я Клієнта, з якого в подальшому зняла готівкові кошти через АТМ- термінал в сумі 4 950,00 гривень, якими розпорядилася на власний розсуд.

07.06.2019 ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці, за адресою: м. Кропивницький, провулок Фортечний, 21 Д, з метою заволодіння коштами що перебували на поточному рахунку № НОМЕР_14 відкритого на ім`я ОСОБА_18 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, о 05 год., 44 хв. підробила електронний документ на переказ, а саме платіжне доручення на перерахування грошових коштів в сумі 5 050,00 гривень з пенсійного рахунку ОСОБА_18 № НОМЕР_15 на рахунок № НОМЕР_14 , відкритий на ім`я клієнта банка, з якого в подальшому зняла готівкові кошти через АТМ- термінал в сумі 4 950,00 гривень, якими розпорядилася на власний розсуд.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Кіровоградської області ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичних обставин провадження та кваліфікації дій обвинуваченої, просить оскаржуваний вирок суду стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.191, ч.ч.1, 3 ст.362, ч.ч.1, 2 ст.200 КК України, та призначити покарання:

-за ч.1 ст.191 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на строк 1 рік;

-за ч.3 ст.191 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на строк 2 роки;

-за ч.1 ст.362 КК України - у виді штрафу в розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600 грн.;

-за ч.3 ст.362 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з використанням електронних платіжних засобів на строк 1 рік 6 місяців;

-за ч.1 ст.200 КК України - у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн.;

- за ч.2 ст.200 КК України - у виді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 2 роки, та пов`язані з використанням електронних платіжних засобів на строк 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік, поклавши обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

В іншій частині вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.07.2020 відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК України.

Виходячи зі змісту положень ч.1 ст.51 КК України покарання у виді штрафу є менш суворим видом покарання, ніж позбавлення волі, а тому у разі призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, основне покарання у виді штрафу поглинається більш суворим покаранням у виді позбавлення волі.

Однак, в порушення вимог ч.1 ст.70 КК України, суд першої інстанції, застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначивши обвинуваченій основне покарання за ч.ч.1, 3 ст.191, ч.3 ст.362 КК України у виді позбавлення волі та за ч.1 ст.362, ч.ч.1, 2 ст.200 КК України у виді штрафу, призначив остаточне основне покарання у виді позбавлення волі та штрафу, а не поглинув менш суворий вид покарання у виді штрафу більш суворим у виді позбавлення волі, визначивши остаточне основне покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, в порушення положень ч.3 ст.72 КК України суд призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, вказав про його самостійне виконання, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки положення ч.3 ст.72 КК України застосовуються у разі призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом складання покарань, а не у разі призначення покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також, положеннями ч.2 ст.63 КК України передбачено, що позбавлення волі встановлюється на строк від 1 до 15 років.

Суд першої інстанції, призначивши обвинуваченій ОСОБА_7 основне покарання: за ч.1 ст.191 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч.3 ст.191 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч.3 ст.362 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначив остаточне основне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, чим порушив вимоги ч.2 ст.63, ч.1 ст.70 КК України, п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», оскільки основні покарання за ч.3 ст.191 та ч.3 ст.362 КК України призначені в рівних розмірах, а відтак поглиненню не підлягають.

Крім того, згідно із ч.1 ст.55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене, як основне покарання на строк від 2 до 5 років або як додаткове покарання на строк від 1 до 3 років.

Водночас, суд першої інстанції, призначивши обвинуваченій ОСОБА_7 додаткове покарання за ч.1 ст.191 КК України у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на строк 1 рік; за ч.3 ст.191 КК України - позбавлення права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на строк 1 рік, на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначив остаточне додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, строком на 1 рік, чим порушив вимоги ч.1 ст.55, ч.І ст.70 КК України, п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», оскільки додаткові покарання за ч.1 ст.191 та ч.3 ст.191 КК України призначені в рівних розмірах, а відтак поглиненню не підлягають.

Також, відповідно до положень п.1 ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Положеннями ч.ч.2, 3 ст.4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною 2 ст.5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.362 КК України, вчинене обвинуваченою ОСОБА_7 28.01.2019.

Санкція ч.1 ст.362 КК України в редакції від 10.11.2015, яка діяла на час вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, передбачала покарання у виді штрафу в розмірі від 600 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із п.210 ст.1 Закону України №2617-VІІІ від 22.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020, внесено зміни до положень ч.1 ст.362 КК України та визначено покарання у виді штрафу в розмірі від 2000 до 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є посиленням кримінальної відповідальності, а тому, згідно із ч.2 ст.5 КК України його дія не розповсюджується на кримінальні правопорушення, вчинені до набрання ним чинності.

В порушення вимог ч.2 ст.4, ч.2 ст.5, п.1 ч.1 ст.65 КК України суд першої інстанції, призначив обвинуваченій ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.362 КК України в редакції від 22.11.2018 у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, застосувавши закон про кримінальну відповідальність, який не має зворотної сили в часі/

Таким чином, за вищенаведених обставин суд першої інстанції застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню, що відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, обвинувачену, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушеннь, за які її засуджено, за обставин, викладених у вироку, підтверджуються сукупністю зібраних органами досудового розслідування доказами, які судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження досліджено у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 та правильність кваліфікації її дій за ч.1 ст. 191, ч.3 ст. 191, ч.1 ст. 362, ч.3 ст. 362, ч.1 ст. 200, ч. 2 ст. 200 КК України в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, а тому колегія суддів відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України судове рішення в цій частині не переглядає.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 та правильно кваліфікував її дії за ч. 1 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке перебувало у віданні особи; ч. 3 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке перебувало у віданні особи, вчинене повторно; ч. 1 ст. 362 КК України, як несанкціонована зміна інформації, що обробляється у автоматизованих системах, вчинене особою, яка має право доступу до неї; ч. 3 ст. 362 КК України, як несанкціонована зміна інформації, що обробляється у автоматизованих системах, вчинене особою, яка має право доступу до неї, вчинене повторно; ч. 1 ст. 200 КК України, як підробка документів на переказ, ч. 2 ст. 200 КК України, як підробка документів на переказ, вчинене повторно.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає їх такими, що заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд першої інстанції призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , врахував, що вона вчинила нетяжкі та тяжкий злочини, на обліку в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» та КЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, не заміжня, не має утриманців, не працює, раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставинами, які пом`якшуюють покарання обвинуваченої, районний суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків. Обставини, які обтяжуюють покарання судом не встановлено.

Таким чином, суд першої інстанції, врахувавши характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєних ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, врахувавши, що остання вину у вчинені правопорушень визнала повністю, щиро покаялась, добровільно відшкодувала завдані збитки, раніше не судима, суд першої інстанції прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання останньої можливе з призначенням покарання в межах санкцій ч.1 ст. 191, ч.3 ст. 191, ч.3 ст. 362 КК України у виді позбавлення волі, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади пов`язані з матеріальною відповідальністю та використанням електронних платіжних засобів, ч.1 ст. 362 ч.1 ст. 200, ч. 2 ст. 200 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України. На підставі ст.75 КК України звільнивши останню від відбуття за ч.1 ст.191, ч.3 ст.191, ч.3 ст.362 КК України основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком, поклавши на неї обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для попередження вчинення ОСОБА_7 нового кримінального правопорушення та її перевиховання.

Однак, районним судом при призначенні ОСОБА_7 покарання залишено поза увагою вимоги ч.1 ст.70 КК України та роз`яснення, викладені в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.51 КК України покарання у виді штрафу є менш суворим видом покарання, ніж позбавлення, а тому у разі призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, основне покарання у виді штрафу поглинається більш суворим покаранням у виді позбавлення волі.

Також, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції в порушення положень ч.3 ст.72 КК України призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, вказав про його самостійне виконання, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Так, суд першої інстанції, призначивши обвинуваченій ОСОБА_7 основне покарання: за ч.1 ст.191 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч.3 ст.191 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч.3 ст.362 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначив остаточне основне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, чим порушив вимоги ч.2 ст.63, ч.1 ст.70 КК України, п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», оскільки основні покарання за ч.3 ст.191 та ч.3 ст.362 КК України призначені в рівних розмірах, а відтак поглиненню не підлягають.

Крім того, згідно із ч.1 ст.55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене, як основне покарання на строк від 2 до 5 років або як додаткове покарання на строк від 1 до 3 років.

Водночас, суд першої інстанції, призначивши обвинуваченій ОСОБА_7 додаткове покарання за ч.1 ст.191 КК України у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на строк 1 рік; за ч.3 ст.191 КК України - позбавлення права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на строк 1 рік, на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначив остаточне додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, строком на 1 рік, чим порушив вимоги ч.1 ст.55, ч.1 ст.70 КК України, п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», оскільки додаткові покарання за ч.1 ст.191 та ч.3 ст.191 КК України призначені в рівних розмірах, а відтак поглиненню не підлягають.

Також, колегія суддів зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.362 КК України, вчинено обвинуваченою ОСОБА_7 28.01.2019.

Санкція ч.1 ст.362 КК України в редакції від 10.11.2015, яка діяла на час вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, передбачала покарання у виді штрафу в розмірі від 600 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, в порушення вимог ч.2 ст.4, ч.2 ст.5, п.1 ч.1 ст.65 КК України суд першої інстанції, призначив обвинуваченій ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.362 КК України в редакції від 22.11.2018 у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, застосувавши закон про кримінальну відповідальність, який не має зворотної сили в часі

Таким чином, за вищенаведених обставин суд першої інстанції застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню, що відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначення ОСОБА_7 покарання, з ухваленням в цій частині нового вироку, а тому апеляційні вимоги прокурора підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 липня 2020 року стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.191, ч.ч.1, 3 ст.362, ч.ч.1, 2 ст.200 КК України, та призначити покарання:

-за ч.1 ст.191 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на строк 1 рік;

-за ч.3 ст.191 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на строк 2 роки;

-за ч.1 ст.362 КК України - у виді штрафу в розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600 грн.;

-за ч.3 ст.362 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з використанням електронних платіжних засобів на строк 1 рік 6 місяців;

-за ч.1 ст.200 КК України - у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн.;

- за ч.2 ст.200 КК України - у виді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 2 роки, та пов`язані з використанням електронних платіжних засобів на строк 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік поклавши на засуджену обов`язки відповідно до ч.1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою засудженої ОСОБА_7 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

В іншій частині вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.07.2020 відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскарженим до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4