Справа №712/4932/21
Провадження №1-кп/712/537/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси угоду про визнання винуватості, укладену у кримінальному провадженні №0000097 від 15.01.2021, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ліпляве, Канівський район, Черкаська область, громадянина України, українця, з середньо освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.01.2021 за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ :
15.01.2021 близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: м.Черкаси, бул. Шевченка, навпроти скверу «Юність» зустріли ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , де в ході спілкування між останніми на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник конфлікт.
У ході вказаного конфлікту у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_9 , який був не обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_6 , наздогнали ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , напроти навчально-наукового інституту педагогічної освіти, соціальної роботи і мистецтва Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького, який розташований за адресою: м. Черкаси, вул. О. Дашкевича, 24, де вказаний конфлікт переріс у бійку, в ході якої ОСОБА_9 кулаком правої руки, наніс один удар в область правої щоки ОСОБА_4 , від якого останній впав на землю.
Так, 15.01.2021 близько 03 год. 23 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи напроти навчально-наукового інституту педагогічної освіти, соціальної роботи і мистецтва Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького, який розташований за адресою: м.Черкаси, вул. О. Дашкевича, 24, будучи особою раніше судимою за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, усвідомлюючи та бажаючи настання наслідків, а також усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись положенням в якому перебував потерпілий наніс ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , декілька ударів обома руками в область голови та тулубу, завдавши таким чином потерпілому побої, з метою вилучення майна потерпілого, після чого дістав з кишені штанів ОСОБА_4 , мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy J4», вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи від 16.04.2021 №СЕ-19/124-21/5120-ТВ, на момент вчинення кримінального правопорушення, могла становити 2143,33 грн. В подальшому ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 2143,33 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

У судове засіданні прокурором надано до суду угоду про визнання винуватості, укладену 27.05.2021 між прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_6 з іншого боку, за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 .

Так, відповідно до умов угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_6 згоден з кваліфікацією вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у повному обсязі визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами угоди про визнання винуватості узгоджено покарання відносно ОСОБА_6 , а саме: за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 років та 1 місяця позбавлення волі; на підставі ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.01.2021 №695/3075/20 призначити остаточне покарання у вигляді 4 років та 3 місяців позбавлення волі. Крім того, зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений ознайомлений з наслідками укладення та затвердження угоди, передбаченими ст.473 КПК України, а також з наслідками її невиконання, передбаченими ст. 476 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, а тому просив суд цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в ній покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості та призначення відповідного покарання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю та беззаперечно, підтвердив, що він дійсно при вказаних обставинах вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, погоджується із визначеним в угоді покаранням, при цьому цілком розуміє, що наслідком укладення та затвердження цієї угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України та обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 та ст.424 КПК України. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, добровільно укладену між ним та прокурором.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в ній покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, дослідивши її зміст та надані суду матеріали, врахувавши думку учасників угоди, суд вважає необхідним зазначити наступне:

За приписами статті 468, частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Зміст угоди про визнання винуватості визначено в статті 472 КПК України.

Частиною сьомої статті 474 КПК України визначено, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Як вбачається із обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України вказане кримінальне правопорушення класифікується як тяжкий злочин.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови укладеної угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а також наслідки укладення й затвердження даної уточненої угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України, вид покарання, та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Водночас, суд бере до уваги особу обвинуваченого. Так, ОСОБА_6 визнав свою вину, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, що цілком враховано угодою про визнання винуватості і знайшло своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Матеріальну шкоду в розмірі 2143,33 грн. не відшкодовано потерпілому.

Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 не встановлено.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд констатує, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого, а умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Покарання, запропоноване сторонами, не виходить за межі санкції ч.2 ст.186 КК України; відповідає положенням Кримінального кодексу України; враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу винного; а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 , та призначення обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлено не було.

На підставі ст.124 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 370, 373-376, 468, 469, 472-476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.05.2021, укладену між прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.01.2021 №695/3075/20, з покаранням призначеним за цим вироком суду, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 08.06.2021.
В строк відбуття покарання ОСОБА_6 зарахувати період його попереднього ув`язнення з 20.04.2021 по 07.06.2021 включно.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/124-21/5120-ТВ від 16.04.2021, в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривень 80 копійок.
Речові докази у кримінальному провадженні: відеозаписи з будівлі Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького на диску для лазерних систем зчитування, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1