Провадження № 1-кс/686/2163/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , захисників підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Газіантеп республіки Туреччина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , турка, громадянина республіки Туреччина, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, працюючого директором ПП «Тюркмен», раніше не судимого,
у кримінальному провадженні № 0000576,
ВСТАНОВИВ:

19.02.2020 року заступник начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України посилаючись на те, що строк перебування підозрюваного під вартою закінчується 25.02.2021 року, а завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим. При цьому визначені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадження іншим чином продовжують існувати.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали заявлене клопотання, наполягали на його задоволенні.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання з тих підстав, що вважає себе невинуватим у злочині, у якому підозрюється, а повідомлення про підозру у вчиненні інкримінованого злочину є необґрунтоване.

Захисник підозрюваного ОСОБА_8 у судовому засіданні проти продовження строку тримання під вартою заперечив. Вказав, що підозрюваний ОСОБА_11 не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, оскільки повідомлення про підозру було вручено на українській мові без участі перекладача.
Захисник підозрюваного ОСОБА_7 у судовому засіданні також заперечив проти продовження строку тримання під вартою. При цьому пояснив, що підозра на сьогодні є передчасною, оскільки на даний час не проведена автотехнічна експертиза, а доводи, наведені у повідомленні про підозру ґрунтуються виключно на припущеннях. Також стороною обвинувачення не наведено обставини, які б свідчили про те, що ті ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу, продовжують існувати.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

27.12.2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000576 зареєстровано дане кримінальне правопорушення, правова кваліфікація правопорушення ч. 3 ст. 286 КК України.

27 грудня 2020 року о 07 год. 40 хв. ОСОБА_9 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

27 грудня 2020 року ОСОБА_12 оголошено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, а саме про те, що «27 грудня 2020 року близько 01 годин 30 хвилин ОСОБА_11 порушуючи вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правил), здійснював керування автомобілем марки «AUDI А 6» р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, також в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 б), 2.3 д) Правил, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну чим створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху.

Рухаючись автодорогою О-232006 сполученням «Станція Ярмолинці село Томашівка» зі сторони села Томашівка в напрямку станції Ярмолинці Ярмолинецького району Хмельницької області ОСОБА_11 в порушення вимог п. 12.1 Правил, здійснюючи рух на вказаній ділянці дороги поза межами населеного пункту, не обрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожньої обстановки, яка виразилась в погіршенні видимості елементів дороги внаслідок нічної пори доби, а також стан керованого ним транспортного засобу, втратив здатність постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Окрім того, ОСОБА_11 будучи неуважним та не обравши безпечної швидкості руху, в порушення вимог п. 10.1 Правил, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що вказаний маневр буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, на 3 км. вказаної ділянки автодороги змінив напрямок свого руху ліворуч, частково виїхав на зустрічний напрямок руху, в порушення вимог п. 13.1 Правил не врахував ширини проїзної частини автодороги та не дотримавшись безпечного бокового інтервалу, на зустрічному напрямку руху передньою лівою частиною автомобіля марки «AUDI А 6» р.н. НОМЕР_1 допустив зіткнення з передньою лівою частиною автомобіля марки «ВАЗ - 21099» р.н. НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_13 , який рухався в зустрічному напрямку.

Внаслідок зіткнення водій автомобіля марки «ВАЗ - 21099» ОСОБА_13 та пасажир автомобіля марки «ВАЗ - 21099» ОСОБА_14 від отриманих травм загинули на місці пригоди, інші пасажири автомобіля марки «ВАЗ - 21099», ОСОБА_15 та Аксу Осман отримали тілесні ушкодження, з якими госпіталізовані до Ярмолинецької ЦРЛ».

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 29.12.2020 застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 25.02.2021.

24.02.2021 року ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 5-ти місяців.

На підтвердження обґрунтованості підозри представлено: протокол огляду дорожньо-транспортної пригоди від 27.12.2020; протокол обшуку автомобіля марки «AUDI А 6» р.н. НОМЕР_1 від 27.12.2020; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 27.12.2020; протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 27.12.2020; висновок експерта № 45 від 30.12.2020; висновок експерта № 80 від 27.12.2020; висновок експерта № 79 від 27.12.2020.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу і слідчий суддя вважає її достатньою для застосування запобіжного заходу. І слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з кримінальними правопорушеннями, у якому він підозрюється підтверджується наявними у матеріалах доказами, які є обґрунтованими та об`єктивно доводять можливу причетність підозрюваного до інкримінованого кримінального правопорушення.

Оцінюючи твердження захисника підозрюваного про те, що ОСОБА_11 не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, оскільки повідомлення про підозру було вручено на українській мові без участі перекладача, а також відсутні докази присутності перекладача при повідомленні про підозру та затриманні ОСОБА_5 слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Згідно із ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ч. 2 ст. 29 КПК України особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Враховуючи, що ОСОБА_11 проживає в Україні з 2003 року, тобто близько останніх 18 років, є директором приватного підприємства, яке працює на території Україні, зазначив у судовому засіданні, що на його думку переклад є неправильним, а тому підстав вважати, що він не достатньо володіє українською мовою для розуміння саме суті пред`явленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення немає.
У разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (ч. 1 ст. 68 КПК України).
У постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 219/5455/16, провадження № 51-7382 км18 зазначено, що питання про дотримання вимог ст. 29 КПК щодо залучення перекладача слід вирішувати у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи не призвело це до порушення рівності перед законом і судом (принципу «рівності можливостей») та несправедливості судового розгляду в цілому у розумінні положень ст. 6 Конвенції. При цьому кримінальним процесуальним законом не регламентовано самого порядку залучення перекладача, зокрема не встановлено й безумовного обов`язку слідчого судді, суду, прокурора, слідчого самостійно (за відсутності відповідного клопотання з боку учасника провадження) залучати перекладача.
Залучення перекладача для проведення процесуальних дій має на меті забезпечити особам, які беруть участь у кримінальному провадженні та не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, можливість користуватися рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють (п. 18 ч. 3 ст. 42, п. 9 ч. 1 ст. 56, п. 11 ч. 3 ст. 64-1, п. 4 ч. 1 ст. 66 КПК).
В ході затримання ОСОБА_5 27.12.2020 був присутній захисник, і будь-яких зауважень щодо необхідності забезпечення перекладу пояснень чи документів у кримінальному провадженні, чи не володіння ОСОБА_18 в достатній для розуміння мірі українською мовою ні від нього, ні від ОСОБА_5 не надходило, що підтверджується відомостями протоколу затримання від 27.12.2020. Вказане підтвердив і слідчий у судовому засіданні.
Ні ОСОБА_11 , ні його на той час захисник ОСОБА_19 не вказували про необхідність залучення перекладача на стадії затримання та пред`явлення підозри ОСОБА_20 у вказаному кримінальному провадженні, а тому у слідчого не було об`єктивних підстав для залучення перекладача за власною ініціативою.
Сукупність усіх викладених обставин дає слідчому відсутні підстави вважати про дотримання порядку повідомлення ОСОБА_20 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя не вбачає даних, які би свідчили про обмеження за мовними ознаками ОСОБА_5 у його процесуальних правах.
Обставинами, які перешкоджають завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є необхідність у: долученні до матеріалів кримінального провадження висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу «ВАЗ 21099» р.н. НОМЕР_2 ; долученні до матеріалів кримінального провадження висновку судової інженерно-транспортної експертизи транспортних засобів «AUDI А6» р.н. НОМЕР_1 та «ВАЗ 21099» р.н. НОМЕР_2 ; долученні до матеріалів кримінального провадження висновку судової експертизи деталей транспортного засобу «ВАЗ 21099» р.н. НОМЕР_2 ; призначенні судової експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди; долученні до матеріалів кримінального провадження висновку судової експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди; здійсненні тимчасового доступу до медичної документації, заповненої на ім`я ОСОБА_21 , яка зберігається в КНП «Ярмолинецька багатопрофільна лікарня» Ярмолинецької селищної ради Хмельницької області; призначенні судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_21 з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень отриманих ним у даній пригоді; долученні до матеріалів кримінального провадження висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_21 та на її підставі вирішити питання про визнання останнього потерпілим у кримінальному провадженні; здійсненні тимчасового доступу до медичної документації, заповненої на ім`я потерпілого ОСОБА_22 , яка зберігається в КНП «Ярмолинецька багатопрофільна лікарня» Ярмолинецької селищної ради Хмельницької області та в КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради; призначенні судово-медичної експертизи відносно потерпілого ОСОБА_22 з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень отриманих ним у даній пригоді; долученні до матеріалів кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_22 ; допиті ОСОБА_22 в якості потерпілого щодо відомих йому обставин кримінального правопорушення; з урахуванням отриманих нових фактичних обставин із висновків вищевказаних експертиз, проведенні слідчих; проведенні інших слідчих (розшукових) дій, в яких виникне необхідність під час досудового розслідування; виконанні вимог ст. 290, 291 КПК України.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Санкція ч.3 ст.286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, тобто даний злочин є тяжким, ОСОБА_11 є громадянином Туреччини, а отже, опинившись на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності останній може потенційно переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення або вчинити новий злочин. Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За таких обставин по справі приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, вважаю, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не є доведеним, оскільки підозрюваний раніше не судимий, а тому ніщо з наданих матеріалів клопотання не свідчить про існування вказаного ризику.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_11 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні порушенні правил безпеки дорожнього руху у стані алкогольного сп`яніння, позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем роботи, має міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений та утримує трьох малолітніх дітей.

Проте вказані обставини не є безумовними підставами для відмови в продовженні застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, на переконання слідчого судді, в цьому випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При вирішенні питання про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує наявність конкретного суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме прав людини та основоположних свобод та здоров`я людини, яка визнається в Україні найвищою соціальною цінністю згідно з ст. 3 Конституції України.

Таким чином, зважаючи на те, що заявлені ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою, враховуючи усі визначенні ст.178 КПК України обставини в їх сукупності приходжу до висновку,що слід продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_20 , адже лише такий найсуворіший запобіжний захід на даний час зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Більш м`які запобіжні заходи забезпечити виконання цієї функції не зможуть. Такий висновок не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду (рішення у справах «Смірнов проти Росії» від 24 липня 2003 року; «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року; «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року та ін.)

Строк тримання під вартою слід продовжити в межах строку досудового розслідування в межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме по 23.04.2021 року включно.

У відповідності до п.2 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначається, оскільки ОСОБА_20 інкримінується вчинення злочину, який спричинив загибель двох людей.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, продовжити по 23.04.2021 року включно.

Ухвала діє по 23.04.2021 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 26.02.202 1.

Слідчий суддя

Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1