Номер провадження 1-кс/754/1718/21
Справа №754/8762/21
У Х В А Л А
Іменем України

07 червня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва, в кримінальному провадженні №0001008 від 14.04.2021 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Печенга, РФ, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, працює (зі слів), неодружнний, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 ,
сторона захисту: підозрюваний ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0001008 від 14.04.2021, звернувся до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим з прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , якому 15.04.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, за наступних обставин.

Так, 14.04.2021, приблизно о 09:00 год. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 знаходячись по АДРЕСА_2 , розпивали спиртні напої, під час чого у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , виник умисел, направлений на напад, з метою заволодіння належним ОСОБА_9 майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та висловив вимогу надати останнім грошові кошти, на що отримали відмову від потерпілого ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_8 застосував до потерпілого ОСОБА_9 фізичне насильство небезпечне для здоров`я особи, що виразилось у нанесенні удару своєю ногою в область голови, від чого потерпілий ОСОБА_9 впав на землю. Після чого, ОСОБА_7 продовжив далі наносити удари своєю ногою в область голови та грудної клітини потерпілому, внаслідок чого останній втратив свідомість.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 у потерпілого забрав з передньої кишені штанів 600 грн., та з задньої кишені штанів 1 100 грн., а ОСОБА_8 забрав у потерпілого мобільний телефон, марки «Blackweiv» золотистого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 1 230 грн. В подальшому ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 утримуючи при собі вищевказаний мобільний телефон та грошові кошти, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 2 930 грн.

В результаті протиправних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 спричинено легкі тілесні ушкодження.

04.06.2021 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України.

В цей же день - 04.06.2021, сторін кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування

В обґрунтування необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 30 днів слідчий обумовлює необхідність ознайомлення сторін кримінального провадження з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України та виконання вимог ст. 291 КПК України та спрямування обвинувального акту до суду.

Крім того, обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування, суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідка, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена у виді позбавлення волі на строк до десяти років, неодружений, без офіційної роботи, не має постійного місця проживання в м. Києві, крім того перебуває у товариських стосунках зі свідком ОСОБА_10 , яка була очевидцем події кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання за викладених підстав.

Сторона захисту просила відмовити в продовженні стосовно ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, частково визнає свою винуватість, не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування та суду, має можливість працювати, та наявна можливість примирення підозрюваного з потерпілим, тиск на свідка є мінімальним.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, розгляд клопотання розпочато за минуванням трьох годин з моменту вручення підозрюваному копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження строку дії запобіжного заходу.

Положенням ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання певним ризикам встановленим в частині першій даної статті.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При розгляді клопотання слідчий суддя враховує вимоги, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, згідно ст.177 ч.1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У ст.177 ч.2 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Нормою ст. 9 ч. 5 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При вирішенні питання про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному суд враховує, крім іншого, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, репутацію підозрюваного, ризик повторення чи продовження ним протиправної поведінки.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного злочину проти життя та здоров`я особи, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів.

Слідчий суддя приходить до висновку, що вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дають підстави для висновку, що з боку підозрюваного існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Також, слідчий суддя, враховує при вирішенні даного питання, що неможливість перебування особи під вартою внаслідок стану здоров`я встановлюється у визначеному законом порядку. Будь-які належні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 страждає на хвороби, які унеможливлюють перебування його під вартою, суду не надавались та про них не вказувалось під час судового засідання.

Розглядаючи дане клопотання слідчим суддею враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Також, ЄСПЛ, неодноразово, у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин.

Продовження тримання особи під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.20110.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України та враховано судом при вирішенні даного питання.

Крім того, кримінальне провадження знаходиться на стадії завершення досудового розслідування, докази слідчим суддею не досліджуються в розумінні їх належності та допустимості щодо винуватості особи.

В судовому засіданні стороною захисту, відповідно до положень ч.5 ст.132 КПК України, не було надано суду належних і допустимих доказів, які свідчили б про необґрунтованість пред`явленої підозри (обвинувачення).

При цьому, слідчий судді, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ст.9 ч.5 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та продовження стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк тридцять днів.

Керуючись ст.ст.177-179,183,184, 193,194,196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на тридцять днів - до 07 липня 2021 року, до 14:30 годин.
Строк дії ухвали до 07 липня 2021 року до 14:30 годин.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 08.06.2021 о 13:55 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1