Справа № 715/2770/20
Провадження № 1-кп/715/12/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.02.2021 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
Громадянин Турецької Республіки ОСОБА_6 у не встановлений досудовим розслідування час та місці вступив у договірні стосунки з директором ТОВ «Тайгер Трейд» ОСОБА_7 , який мав намір придбати та встановити на своєму підприємстві обладнання для виготовлення фанери. Відповідно до усної домовленості між останніми в обов`язки ОСОБА_6 входило знайти таке обладнання, підготувати всі необхідні для його придбання та доставки на товариство документи, за що мав отримати грошову винагороду у сумі 1000 Євро.
Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_6 , виконуючи свої зобов`язання, відповідно до домовленості встановив, що таке обладнання продавалось підприємством «VM Invest Ltd.», яке розташоване за адресою: 3, str. Dr. Boiidar Ivanov, Varna, Республіка Болгарія, про що повідомив ОСОБА_8 . Останній, переглянувши характеристики обладнання та його вартість, погодився на придбання.
В цей момент у ОСОБА_6 виник умисел виготовити два примірника товаро-транспортних супровідних документів для перевезення вищезазначеного обладнання на територію України, один з яких підроблений із вказанням недостовірних відомостей про вартість обладнання, а інший з вказанням правдивих відомостей щодо вартості. Підроблені документи останній мав на меті використати під час здійснення митних формальностей на території України з метою заниження вартості митних платежів на обладнання, а другий примірник, де вказані правдиві відомості щодо вартості товару, мав використати під час транспортування вказаного обладнання з Республіки Болгарія до території України.
9.03.2020 року ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що зазначених вище документів йому для перевезення товару на територію України не вистачить, повторно вчинив підроблення документів, а саме підробив митну декларацію типу IM 40 EE №UA 100630/2020/604843 від 19.03.2020 року та митну декларацію типу IM 40 EE №UA 100000/2020/833415 від 19.03.2020 року шляхом внесення у них недостовірних відомостей щодо вартості товару з метою їх подальшого використання.
Тоді ж ОСОБА_6 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, з метою не бути викритим правоохоронними органами, передав вищевказані підроблені документи у електронному вигляді директору TOB «Тайгер Трейд» (юридична адреса м. Київ, вул. Святошинська, 34) - Шішмек Азізу, який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_6 , для подачі їх до митниці з метою оформлення митних декларацій та проведення митного оформлення вантажу, а підроблені документи та документи з достовірними відомостями щодо вартості товару у паперовому вигляді передав на фірми перевізників.
Після цього ОСОБА_9 на підставі договору №121 від 19.02.2020 року про надання послуг з декларування товарів і транспортних засобів між останнім та митним брокером ФОП « ОСОБА_10 » передав останній у електронному вигляді вищевказані підроблені ОСОБА_6 товаро-транспортні супровідні документи для подачі їх до митниці з метою оформлення митних декларацій та проведення митного оформлення вантажу.
19.03.2020 року ФОП ОСОБА_10 , отримавши вищевказані підроблені ОСОБА_6 документи у електронному вигляді, будучи не обізнаною про те, що вони підроблені, з метою ввезення вищевказаних товарів на митну територію України подала до Буковинської митниці Держмитслужби електронні митні декларації типу IM 40 EE №UA 100630/2020/604843 від 19.03.2020 та IM 40 EE №UA100000/2020/833415 від 19.03.2020 року із забезпеченням сплати митних платежів (внесення грошової застави). Тоді ж - 19.03.2020 року з республіки Румунія в зону митного контролю МАПП «Порубне-Сірет» митного поста «Вадул-Сірет» Буковинської митниці Держмитслужби в`їхали два вантажні автомобілі з напівпричепами, а саме вантажний автомобіль марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «SCHWARZMULLER», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія фірми перевізника «TARA KOMERS OOD» (юридична адреса республіка Болгарія, Smolian ul. Nezabravka, 2), громадянина республіки Болгарія - ОСОБА_11 та вантажний автомобіль марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом марки «SCHMITS», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія фірми перевізника «ТС Trans Ltd.» (юридична адреса республіка Болгарія, BG 7057, s. Nikolovo), громадянина республіки Болгарія - ОСОБА_12 , які не будучи обізнаними про злочинні наміри ОСОБА_6 , подали до митного контролю України підроблені товаро-транспортні супровідні документи.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав пояснення щодо обставин вчинення злочину аналогічні тим, що викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати. Пояснив суду, що подавав митні декларації вперше, шкодує про вчинене та просив суд застосувати до нього покарання у виді штрафу.
За згодою учасників судового процесу, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачений правильно розуміє фактичні обставини справи, що підтверджується його показаннями, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, а тому суд, згідно вимог ч. 2 ст.349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, та оголошенням матеріалів кримінальної справи, які характеризують обвинуваченого.
Суд вважає доведеним, що викладене в обвинуваченні діяння мало місце і містить склад злочину. Встановлено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 є склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, тобто підроблення офіційного документа, який видається підприємством, з метою його використання, вчинене повторно.
При визначенні виду і міри покарання ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, повне визнання вини та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До пом`якшуючих вину ОСОБА_6 обставин суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обтяжуючих вину ОСОБА_6 обставин судом не встановлено.
З огляду на викладене вище, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 є можливим без ізоляції від суспільства. Санкцією ч. 3 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк. Разом з тим покарання, яке суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 , з урахуванням даних про його особу, місце проживання, іноземне громадянство та наслідків вчиненого ним злочину, повинно нести в собі мету, передбачену ч. 2 ст. 50 КК України, тобто бути ефективним. При цьому, на думку суду, призначення покарання в межах санкції ч. 3 статті 358 КК України із застосуванням ст. 75 КК України в даному конкретному випадку, з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого та його місця життєвих інтересів, яким є Республіка Туреччини, не забезпечить досягнення мети покарання, визначеної ч.2 ст. 50 КК України, та призведе до надмірного та невиправданого в даному конкретному випадку обмеження його свободи пересування.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Виходячи з наведеного та беручи до уваги корисливі мотиви протиправного діяння ОСОБА_6 , наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.3 статті 358 КК України, а саме штрафу, оскільки саме таке покарання є ефективним, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням ним нових злочинів.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 371, 373,374 КПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в розмірі 635 (шістсот тридцять п`ять) гривень 80 копійок.
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Суддя :