Провадження № 1-кс/761/9451/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.07.2020 та ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31.07.2020 у кримінальному провадженні № 0005330 від 02.07.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.07.2020 та ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31.07.2020 у кримінальному провадженні № 0005330 від 02.07.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005330, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.3 ст.189, ч.2 ст.127 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.07.2020 та ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31.07.2020 у кримінальному провадженні № 0005330 від 02.07.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України, накладено арешт на майно ОСОБА_4 .

Підставою для звернення з даним клопотанням стало те, що арештоване майно не має доказового значення для досудового розслідування, яке 31.12.2020 за твердженням заявника завершено.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Уповноважена особа (слідчий) СУ ГУНП у м. Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005330 від 02.07.2020, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини свого неприбуття. Разом із цим, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання про скасування арешту майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення заявника ОСОБА_3 ,а також вивчивши матеріали судових справ №761/21812/20 (провадження № 1-кс/761/13585/2020), № 761/21813/20 (провадження № 1-кс/761/13586/2020), слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005330, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.3 ст.189, ч.2 ст.127 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.07.2020 у справі № 761/21812/20 (провадження № 1-кс/761/13585/20), клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0005330 від 02.07.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.3 ст.189, ч.2 ст.127 КК України, задоволено. Накладено арешт на тимчасово вилучене майно: 24 сліди папілярних узорів; 11 стікерів з різних супермаркетів; коробку з-під Iqos, коробку з-під телефону «Хаомі», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; коробку з-під телефону «Хаомі» ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 ; коробку з-під телефону «Хонор 6а» ІМЕІ: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 ; дерев`яний ящик з ручками та кришкою; паралоновий матрац; подушка рожева; ковдра; чорна шапка; кайданки; 2 упаковки з-під інсуліна; сумка з особистими речами Шияна; грошові кошти у сумі 1459 гривень та 590 доларів США; пара чорних гумових рукавиць; 6 стікерів з супермаркету «Ашан» за 15.07.2020; 3 пластикові стаканчики; 1 пластикова ложка та 1 металева ложка; 4 сліди папілярних узорів; цигарки «ХІТС»; картка «Київстар» ; футболка сірого кольору; матрац різнокольоровий; три подушки; дезодорант «АХЕ»; синя панамка «Nike»; мобільний телефон «Айфон», без встановленого ІМЕІ; дверний замок з ознаками пошкодження які вилучені 15.07.2020 в ході невідкладного обшуку підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.07.2020 року у справі № 761/21813/20 (провадження № 1-кс/761/13586/20), клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0005330 від 02.07.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.3 ст.189, ч.2 ст.127 КК України,задоволено частково. Накладено арешт на тимчасово вилучене майно: автомобіль марки «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_7 , сірого кольору, шасі НОМЕР_8 , 2013 року випуску; свідоцтво про реєстрація транспортного засобу «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_7 , сірого кольору, шасі НОМЕР_8 , 2013 року випуску; ключі з брелоком; ніж з рукояткою чорного кольору; гаманець з грошовими коштами в сумі 1325 гривень; ключів з брелоком «Subaru»; ключ від домофону; квитанцію №58106; мобільний телефон чорного кольору «Assistant» ІМЕІ 1: НОМЕР_9 , ІМЕІ 2: НОМЕР_10 ; коробку зі стартового пакету «Водафон» з номером НОМЕР_11 ; коробку зі стартового пакету «Водафон» з номером НОМЕР_12 ; сумку сірого кольору «Abbor», в якій знаходяться светр сірого кольору, кофту сірого кольору, кенгурушку сірого кольору «Puma», жовтий пакет зі шторами жовтого кольору; куртку чорного кольору; пакет АТБ з кросівками чорного кольору з білою підошвою; сумки сірого кольору, в якій знаходиться одяг, косметичка з засобами особистої гігієни, коробку «iQOS 3 duo», коробка з мобільного телефону НОМЕР_13 ІМЕІ НОМЕР_14 , в якій вказаний телефон НОМЕР_15 , роумінгові сім-картка НОМЕР_16 , аркуш паперу з паролями та контактами; копії паспорта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; договір купівлі-продажу транспортного засобу №8043/2030/1998468; договір оренди житлового приміщення від 08.01.2019.

При цьому, як вбачається зі змісту вказаних ухвал слідчого судді від 24.07.2020 та від 31.07.2020, підставою для накладення арешту, послугувала наявність розумних підстав вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, зокрема є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0005330 від 02.07.2020.

Таким чином, на переконання суду, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не наділений процесуальними повноваженнями вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких і є накладення арешту на майно.

Тому, приходжу до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на зазначене у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.07.2020 та ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31.07.2020 у кримінальному провадженні № 0005330 від 02.07.2020.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 173-174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.07.2020 та ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31.07.2020 у кримінальному провадженні № 0005330 від 02.07.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1