Номер провадження: 11/813/16/21
Номер справи місцевого суду: 1527/1-98/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

прокурорів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

захисників ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями старшого прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , засуджених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також захисника ОСОБА_24 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_13 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 18 липня 2014 року, яким

ОСОБА_14 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бердянськ Запорізької області, громадянка України, українка, з вищою освітою, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, не має судимостей в силу ст.89 КК України, директора ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест- Строй», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнана винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.1 ст.366; ч.1 ст.366; ч.2 ст.190; ч.4 ст.190; ч.2 ст.364; ч.3 ст.209 КК України, та їй призначено покарання:

-за ч.4 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк дванадцять років з конфіскацією майна;

-за ч.2 ст.364 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі двісті п`ятдесят п`ять тисяч гривень, з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю пов`язаною з розпорядженням, зберіганням, а так само урахуванням товарно-матеріальних цінностей строком на три роки;

-за ч.3 ст.209 КК України у виді дванадцяти років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади і займатися діяльністю пов`язаною з розпорядженням, зберіганням, а так само урахуванням товарно-матеріальних цінностей строком на три роки, з конфіскацією грошових коштів отриманих злочинним шляхом, з конфіскацією майна.

За ч.3 ст.27, ч.1 ст.366; ч.2 ст.190; ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_14 була звільнена від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності

За ч.3 ст.28, ч.3 ст. 358; ч.3 ст.28, ч.2 ст.366; ч.5 ст.191; ст.15, ч.4 ст.191 КК України за епізодами обвинувачення № 1, 3, 4, 7, 10, 13-15, 16, 18, 19, 22, 25, 28, 30, 35, 36, 37, 38, 39, 43, 44, 45, 47, 48, 49, 49-51 /Зенченко/, 52-54 /Чапаленко/, 55, 59 ОСОБА_14 виправдана.

Відповідно до статей 70, 72 КК України призначено ОСОБА_14 остаточне покарання, шляхом поглинання більш м`якого покарання більш суворим, у виді дванадцяти років позбавлення волі з позбавленням права займати посади і займатися діяльністю пов`язаною з розпорядженням, зберіганням, а так само урахуванням товарно-матеріальних цінностей строком на три роки, з конфіскацією грошових коштів отриманих злочинним шляхом, з конфіскацією майна і з штрафом в дохід держави в сумі двісті п`ятдесят п`ять тисяч гривень.

На підставі ст.2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року ОСОБА_14 звільнена від відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі, а так само від інших призначених даним вироком покарань не пов`язаних з позбавленням волі, в зв`язку з тим, що ОСОБА_14 на момент вступу закону України «Про амністію» відбула більше однієї четвертої призначеного строку основного покарання.

ОСОБА_13 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Бердянск Запорізької області, громадянин України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимий, який має на утриманні неповнолітню дитину, працює: спеціалістом відділу інформаційних ресурсів Бердянського міськвиконкому, проживає з адресою: АДРЕСА_2 ,

визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.27, ч.1 ст.366; ч.2 ст.190; ч.1 ст.366 КК України та звільнений від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.

За ч.3 ст.28, ч.3 ст. 358; ч.3 ст.28, ч.2 ст.366; ч.5 ст.191 КК України за епізодами обвинувачення №1, 3, 4, 7, 10, 13-15, 16, 18, 19, 22, 25, 28, 30, 35, 36, 37, 38, 39, 43, 44, 45, 47, 48, 49, 49-51/Зенченко/, 52-54/Чапаленко/, 55 ОСОБА_13 був виправданий.

ОСОБА_15 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Лавровка Вінницького району Вінницької області, громадянка України, українка, з вищою освітою, не заміжня, яка працює, головним економістом ПП «Юженерго-автоматика» проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

визнана винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.27, ч.1 ст.366; ч.1 ст.366 КК України та звільнена від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.

За ч.3 ст.28, ч.3 ст. 358; ч.3 ст.28, ч.2 ст.366; ч.5 ст.191 КК України за епізодами обвинувачення №1, 3, 4, 6, 7, 9, 10, 12, 13-15, 16, 18, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 30, 35, 36, 37, 38, 39, 43, 44, 45, 47, 48, 49; 49-51 /Зенченко/, 52-54 /Чапаленко/, 55 ОСОБА_15 виправдана;

ОСОБА_16 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Одесі, громадянка України, українка, з вищою освітою, раніше не судима, не працює, не заміжня, яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

виправдана за ч.3 ст.28, ч.3 ст. 358; ч.3 ст.28, ч.2 ст.366; ч.5 ст.191 КК України.

Вирішено питання з цивільними позовами потерпілих, судовими витратами та речовими доказами у справі.

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції.

Оскарженим вироком встановлено, що ОСОБА_14 , будучи посадовою особою - директором ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», будучи організатором, діючи умисно з корисливих мотивів, спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_13 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою співробітників підприємства ТОВ «Інтер -Ліга-Інвест-Буд», а так само інших осіб, незаконно виготовляли завідомо для неї і для ОСОБА_13 підроблені довідки про розміри заробітних плат, забезпечуючи тим самим можливість співробітникам ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» оформити і отримати кредити в Міському відділенні №7860 ВАТ «Державний Ощадний Банк України», після чого шляхом обману та зловживання довірою, спільно з ОСОБА_13 заволодівали грошовими коштами, отриманими у вигляді кредитів.

Так, 27 березня 2007 року ОСОБА_14 використовуючи довірчі відносини з ОСОБА_25 , запропонувала йому оформити на своє ім`я кредит, а так само стати поручителем у співробітників ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» в ВАТ «Державний Ощадний Банк України». При цьому ОСОБА_26 запропонувала ОСОБА_25 після отримання кредиту передати отримані грошові кошти їй, запевняючи, що повністю і в строк погасить кредитні зобов`язання перед банком. ОСОБА_25 довіряючи ОСОБА_14 , будучи впевненим у виконанні нею взятих на себе зобов`язань, передав ОСОБА_14 копії документів необхідних для оформлення кредиту та договорів доручень. Далі ОСОБА_13 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_14 , виконуючи відведену йому роль, 27.03.2007 року, перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», розташованого по вул. Капітана Кузнєцова 110, ком.501, в м. Одесі, за допомогою персонального комп`ютера виготовив завідомо для нього і для ОСОБА_14 підроблений документ, необхідний для оформлення договору кредиту та договорів доручень - довідку №38 від 27.03.2007 року про доходи на особу у якої ОСОБА_25 погодився стати поручителем - бухгалтера ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» ОСОБА_15 , що не відповідає дійсності з внесенням в довідку недостовірних відомостей - навмисне завищеною сумою заробітку у вигляді 39 230 гривень за період з вересня 2006 року по лютий 2007 року. При цьому, фактична заробітна плата бухгалтера становила 8500 гривень за вказаний період, згідно наданих звітів до пенсійного фонду України м. Бердянська Запорізької області.

Достовірно знаючи, про те, що в довідку №38 від 27.03.2007 року внесені завідомо неправдиві відомості, діючи умисно, з метою заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_14 від імені директора підприємства підписала її. Крім того, діючи за вказівкою директора, бухгалтер ОСОБА_15 , так само достовірно знаючи про те, що в довідку №38 внесені завідомо неправдиві відомості від свого імені завірила зазначену довідку.

Надалі ОСОБА_25 підписав оформлений на його ім`я кредитний договір №1102 і підписав договори доручень, за вказівкою ОСОБА_14

03.04.2007 року отримавши в касі міського відділення №7860 ВАТ «Державного Ощадного Банку України», розташованого в м. Одесі, по вул. Буніна, 40 кредит в розмірі 20000 гривень, оформлений на його ім`я, ОСОБА_25 передав грошові кошти ОСОБА_14 .

Крім того, у квітні 2007 року ОСОБА_14 , будучи посадовою особою - директором ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», діючи з корисливих мотивів, умисно використовуючи довірчі відносини з підлеглою ОСОБА_15 , шляхом обману запропонувала їй оформити на своє ім`я кредит, а так само стати поручителем за кредитними договорами інших співробітників ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» в ВАТ «Державний Ощадний Банк України». При цьому ОСОБА_14 запропонувала ОСОБА_15 після отримання кредиту передати отримані грошові кошти їй, запевняючи, що повністю і в строк погасить кредитні зобов`язання перед банком, не маючи при цьому намірів виконувати взяті на себе зобов`язання.

ОСОБА_15 , перебуваючи в службовій залежності від директора і повністю довіряючи ОСОБА_14 , будучи впевненою у виконанні нею взятих на себе зобов`язань, погодилася на пропозицію ОСОБА_14 . Далі ОСОБА_13 27.03.2007 року, діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_14 , виконуючи відведену йому роль, перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», розташованого по вул. Капітана Кузнєцова 110, кім.501, в м. Одесі, за допомогою персонального комп`ютера виготовив завідомо для нього, а так само для ОСОБА_14 і ОСОБА_15 підроблений документ, необхідний для оформлення договору кредиту та договорів доручень довідку №38 від 27.03.2007 року про доходи бухгалтера ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» ОСОБА_15 , з внесенням в довідку недостовірних відомостей - навмисне завищеною сумою заробітку 39230 гривень за період з вересня 2006 року по лютий 2007 року. При цьому фактична заробітна плата бухгалтера становила 8500 гривень за вказаний період, згідно наданих звітів до пенсійного фонду України м. Бердянська Запорізької області.

Достовірно знаючи, про те, що в довідку №38 від 27.03.2007 року внесені завідомо неправдиві відомості, діючи умисно, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 від імені директора підприємства підписала її. Крім того діючи за вказівкою директора, бухгалтер ОСОБА_15 так само достовірно знаючи, про те, що в довідку внесені завідомо неправдиві відомості, від свого імені завірила її.

Надалі, перебуваючи у відділенні банку ОСОБА_15 підписала оформлений на її ім`я кредитний договір №1100, а так само підписала договори доручень, за вказівкою ОСОБА_14

03.04.2007 року отримавши в касі міського відділення №7860 ВАТ «Державний Ощадний Банк України», розташованого в м. Одесі, по вул. Буніна, 40 кредит в сумі 20 000 гривень, оформлений на її ім`я, ОСОБА_15 передала грошові кошти ОСОБА_14 . Заволодівши зазначеними коштами ОСОБА_14 , не маючи наміру в повному обсязі виконувати взяті на себе зобов`язання і повертати гроші в банк, з метою приховування істинних цілей частково погасила кредит за ОСОБА_15 , при цьому коштами, що залишились розпорядилася спільно з ОСОБА_13 на свій розсуд, завдавши збитків ВАТ «Державний Ощадний Банк України» на суму решти боргових зобов`язань в розмірі 10 529,31 гривень.

Крім того, у квітні 2007 року ОСОБА_14 , будучи посадовою особою - директором ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», діючи з корисливих мотивів, умисно використовуючи довірчі відносини з підлеглим ОСОБА_27 , шляхом обману, запропонувала останньому оформити на його ім`я кредит, а так само стати поручителем за кредитними договорами інших співробітників ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» в ВАТ «Державний Ощадний Банк України». При цьому ОСОБА_14 запропонувала ОСОБА_27 після отримання кредиту передати отримані грошові кошти їй, запевняючи, що повністю і в строк погасить кредитні зобов`язання перед банком, не маючи при цьому намірів виконувати взяті на себе зобов`язання.

ОСОБА_27 , перебуваючи в службовій залежності від директора і повністю довіряючи ОСОБА_14 , будучи впевненим у виконанні нею взятих на себе зобов`язань, погодився на пропозицію ОСОБА_14 . Далі ОСОБА_13 25.04.2007 року, діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_14 , виконуючи відведену йому роль, перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», розташованого по вул. Капітана Кузнєцова 110, кім.501 в м. Одесі, за допомогою персонального комп`ютера виготовив завідомо для нього, а так само для ОСОБА_14 і ОСОБА_15 підроблений документ, необхідний для оформлення договору кредиту та договорів доручень - довідку №79 від 24.04.2007 року про доходи співробітника ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» ОСОБА_27 , з внесенням в довідку недостовірних відомостей - навмисне завищеною сумою заробітку у виді 22 275 гривень за період з жовтня 2006 року по квітень 2007 року. При цьому фактична заробітна плата становила 5100 гривень за вказаний період, згідно наданих звітів до пенсійного фонду України м. Бердянська Запорізької області.

Достовірно знаючи, про те, що в довідку №79 внесені завідомо неправдиві відомості, діючи умисно, з метою заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_14 від імені директора підприємства підписала її. Також, діючи за вказівкою директора, бухгалтер ОСОБА_15 так само достовірно знаючи, про те, що в довідку №79 внесені завідомо неправдиві відомості, від свого імені запевнила зазначену довідку.

Надалі ОСОБА_28 підписав оформлений на його ім`я кредитний договір, і так само підписав договори доручень, за вказівкою ОСОБА_26

11.05.2007 року отримавши в касі міського відділення №7860 ВАТ «Державний Ощадний Банк України», розташованого в м. Одесі, по вул. Буніна, 40 кредит в розмірі 20000 гривень, оформлений на його ім`я, ОСОБА_28 передав грошові кошти ОСОБА_14 . Заволодівши зазначеними коштами ОСОБА_14 , не маючи наміру в повному обсязі виконувати взяті на себе зобов`язання і повертати гроші в банк, з метою приховування істинних цілей частково погасила кредит, при цьому залишком коштів розпорядилася спільно з ОСОБА_13 на свій розсуд, завдавши збитків ВАТ «Державний Ощадний Банк України» в розмірі 10 106,11 гривень.

Крім того, в квітні 2007 року ОСОБА_14 , будучи посадовою особою - директором ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», діючи з корисливих мотивів, умисно використовуючи довірчі відносини з підлеглою ОСОБА_29 (Єльчанинову), шляхом обману, запропонувала їй оформити кредит на її ім`я, і так само стати поручителем за кредитними договорами інших співробітників ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» в ВАТ «Державний Ощадний Банк України». При цьому ОСОБА_14 запропонувала ОСОБА_29 після отримання кредиту передати отримані грошові кошти їй, запевняючи, що повністю і в строк погасить кредитні зобов`язання перед банком, не маючи при цьому намірів виконувати взяті на себе зобов`язання.

ОСОБА_29 , перебуваючи в службовій залежності від директора і повністю довіряючи ОСОБА_14 , будучи впевненою у виконанні нею взятих на себе зобов`язань, погодилася на пропозицію ОСОБА_14 . Далі ОСОБА_13 24.04.2007, діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_14 , виконуючи відведену йому роль, перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», розташованого по вул. Капітана Кузнєцова 110, ком.501, в м. Одесі, за допомогою персонального комп`ютера виготовив завідомо для нього, а так само для ОСОБА_14 і ОСОБА_15 підроблений документ, необхідний для оформлення договору кредиту та договорів доручень - довідку №82 від 24.04.2007 року про доходи співробітника ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» ОСОБА_29 , з внесенням в довідку недостовірних відомостей - навмисне завищеною сумою заробітку 15 633 гривень за період з жовтня 2006 року по квітень 2007 року. При цьому фактична заробітна плата становила 5 038,84 гривень за вказаний період, згідно наданих звітів до пенсійного фонду України м. Бердянська Запорізької області.

Достовірно знаючи, про те, що в довідку №82 внесені завідомо неправдиві відомості, діючи умисно, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 від імені директора підприємства підписала її. Крім того, діючи за вказівкою директора, бухгалтер ОСОБА_15 так само достовірно знаючи, про те, що в довідку №82 внесені завідомо неправдиві відомості, від свого імені завірила зазначену довідку.

Надалі ОСОБА_29 підписала оформлений на її ім`я кредитний договір, і так само підписала договори доручень, за вказівкою ОСОБА_14 .

16.05.2007 року ОСОБА_29 , отримавши в касі міського відділення №7860 ВАТ «Державний Ощадний Банк України», розташованого в м. Одесі по вул. Буніна, 40 кредит в розмірі 20000 гривень, оформлений на її ім`я, передала грошові кошти ОСОБА_14 . Заволодівши зазначеними коштами ОСОБА_14 , не маючи наміру в повному обсязі виконувати взяті на себе зобов`язання і повертати гроші в банк, з метою приховування істинних цілей частково погасила кредит, при цьому залишком коштів розпорядилася спільно з ОСОБА_13 на свій розсуд, завдавши збитків ВАТ «Державний Ощадний Банк України» на суму решти боргових зобов`язань в сумі 10 106,10 гривень.

Крім того, 24.04.2007 року ОСОБА_14 , будучи посадовою особою - директором ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», розташованого по вул. Капітана Кузнєцова 110, ком.501 в м. Одесі, діючи умисно, з метою створення умов для ОСОБА_30 з оформлення договору кредиту та можливості отримання кредиту в ВАТ «Державний Ощадний Банк України», видала ОСОБА_30 і підписала від свого імені завіломо для неї підроблений документ - офіційну довідку №84 від 24.04.2007 року про доходи ОСОБА_30 , згідно з якою заробітна плата співробітника ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» ОСОБА_30 в період з жовтня 2006 року по квітень 2007 року становить 28 228,50 гривень. При цьому відповідно до даних управління пенсійного фонду України в м. Бердянськ Запорізької області, а так само даними управління пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області ОСОБА_30 не є співробітником ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд».

В той же день, ОСОБА_15 так само, будучи посадовою особою - бухгалтером ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», розташованого по вул. Капітана Кузнєцова 110, ком.501 в м. Одесі, діючи навмисно з метою створення умов для ОСОБА_30 з оформлення договору кредиту та можливості отримання кредиту в ВАТ «Державний Ощадний Банк України», видала ОСОБА_30 і підписала від свого імені свідомо для неї підроблений документ - офіційну довідку №85 від 24.04.2007 року про доходи ОСОБА_30 , достовірно знаючи, що ОСОБА_30 не є співробітником ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд».

Крім того, у квітні 2007 року ОСОБА_14 , будучи посадовою особою - директором ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», діючи з корисливих мотивів, умисно використовуючи довірчі відносини з підлеглими ОСОБА_31 , ОСОБА_32 і ОСОБА_33 шляхом їх обману, запропонувала їм оформити на них кредит, а так само стати поручителем за кредитними договорами один в одного у ВАТ «Державний Ощадний Банк України». При цьому ОСОБА_14 запропонувала ОСОБА_31 , ОСОБА_34 і ОСОБА_35 після отримання кредиту передати отримані грошові кошти їй, запевняючи, що повністю і в строк погасить кредитні зобов`язання перед банком, не маючи при цьому намірів виконувати взяті на себе зобов`язання.

ОСОБА_31 , ОСОБА_32 і ОСОБА_36 , перебуваючи в службовій залежності від директора і повністю довіряючи ОСОБА_14 , будучи впевненими у виконанні нею взятих на себе зобов`язань, погодилися на пропозицію ОСОБА_14 . Далі 16.05.2007 року ОСОБА_13 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_14 , виконуючи відведену йому роль, перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», розташованого по вул. Капітана Кузнєцова 110, ком.501 в м. Одесі, за допомогою персонального комп`ютеру виготовив завідомо для нього, а так само для ОСОБА_14 і ОСОБА_15 підроблений документ, необхідний для оформлення договору кредиту та договорів доручень - довідку № 98 від 16.05.2007 року про доходи співробітника ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» ОСОБА_31 , яка не відповідає дійсності, з внесенням в довідку недостовірних відомостей - навмисне завищеною сумою заробітку - у вигляді 25 300,35 гривень за період з листопада 2006 року по травень 2007 року. При цьому фактична заробітна плата становила 8160 гривень за вказаний період, згідно наданих звітів в пенсійний фонд України м. Бердянська Запорізької області.

Достовірно знаючи, про те, що в довідку №98 внесені завідомо неправдиві відомості, діючи умисно, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 , будучи посадовою особою - директором філії м. Теплодар ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» від імені директора підприємства підписав її. Крім того, діючи за вказівкою директора, бухгалтер ОСОБА_15 так само достовірно знаючи, про те, що в довідку №98 внесені завідомо неправдиві відомості, від свого імені завірила зазначену довідку.

Крім того, 16.05.2007 року, діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_14 , ОСОБА_13 виконуючи відведену йому роль, перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», розташованого по вул. Капітана Кузнєцова 110, ком.501, в м. Одесі, за допомогою персонального комп`ютера виготовив завідомо для нього, а так само для ОСОБА_14 підроблений документ, необхідний для оформлення договору кредиту та договорів доручень - довідку №90 від 16.05.2007 року про доходи співробітника ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» ОСОБА_37 , яка не відповідає дійсності з внесенням в довідку недостовірних відомостей - навмисне завищеною сумою заробітку - у вигляді 39244,50 гривень за період з листопада 2006 року по травень 2007 року. При цьому фактична заробітна плата становила 16416,46 гривень за вказаний період, згідно наданих звітів в пенсійний фонд України м. Бердянська Запорізької області.

Достовірно знаючи, про те, що в довідку №90 внесені завідомо неправдиві відомості, діючи умисно, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 , будучи посадовою особою - директором ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» від імені директора підприємства підписала її.

Крім того, в той же день діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , виконуючи відведену йому роль, перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», розташованого по вул. Капітана Кузнєцова 110, ком.501, в м. Одесі, за допомогою персонального комп`ютеру виготовив завідомо для нього, а так само для ОСОБА_26 підроблений документ, необхідний для оформлення договору кредиту та договорів доручень - довідку №95 від 16.05.2007года про доходи співробітника ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» ОСОБА_38 , яка не відповідає дійсності, з внесенням в довідку недостовірних відомостей - навмисне завищеною сумою заробітку - у вигляді 17649,90 гривень за період з листопада 2006 року по травень 2007 року. При цьому фактична заробітна плата становила 6396,31 гривень за вказаний період, згідно наданих звітів до пенсійного фонду України м.Бердянська Запорізької області.

Достовірно знаючи, про те, що в довідку №97 внесені завідомо неправдиві відомості, діючи умисно, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 , будучи посадовою особою - директором філії м. Теплодар ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» від імені директора підприємства підписав її.

Надалі ОСОБА_31 підписала оформлений на її ім`я кредитний договір №1182, ОСОБА_32 підписав кредитний договір №1183, ОСОБА_36 підписала кредитний договір №1181 а так само всі зазначені особи підписали договори доручень один у одного, за вказівкою ОСОБА_14 .

18.05.2007 року ОСОБА_31 , ОСОБА_32 і ОСОБА_36 , отримавши в касі міського відділення №7860 ВАТ «Державний Ощадний Банк України», розташованого в м. Одесі по вул. Буніна, 40 кредити в розмірі 20 000 гривень на кожного, оформлені на їх імена, передали грошові кошти ОСОБА_14 . Заволодівши зазначеними коштами на загальну суму 60 000 гривень, ОСОБА_14 , не маючи наміру в повному обсязі виконувати взяті на себе зобов`язання і повертати гроші в банк, з метою приховування істинних цілей ОСОБА_14 в подальшому частково погасила кредити, при цьому залишком коштів розпорядилася спільно з ОСОБА_13 на свій розсуд, завдавши збитків ВАТ «Державний Ощадний Банк України» на суму решти боргових зобов`язань в розмірі 10 535,25 гривень - за договором кредиту ОСОБА_31 , 10 111,59 гривень за договором кредиту ОСОБА_32 , 10 111,93 гривень за договором кредиту ОСОБА_39 .

Крім того, 25.05.2007 року ОСОБА_13 , будучи посадовою особою - директором філії м. Теплодар ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», розташованого по вул. Капітана Кузнєцова, 110, кім.501, в м. Одесі, діючи умисно, з метою створення умов для невстановленого досудовим слідством особи з оформлення договору кредиту та можливості його отримання в ВАТ «Державний Ощадний Банк України», видав і підписав від свого імені свідомо для нього підроблений документ - офіційну довідку №101 від 25.05.2007 року про доходи ОСОБА_40 , згідно з якою заробітна плата співробітника ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» ОСОБА_40 в період з листопада 2006 року по травень 2007 року склала 26325 гривень, при цьому відповідно до даних управління пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області заробітна плата співробітника за вказаний період часу склала 8328,16 гривень.

Крім того, 25.05.2007 року ОСОБА_14 , будучи посадовою особою - директором ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», розташованого по вул. Капітана Кузнєцова, 110, кім.501 в м. Одесі, діючи умисно, з метою створення умов для невстановленого досудовим слідством особи з оформлення договору кредиту та можливості його отримання в ВАТ «Державний Ощадний Банк України», видала і підписала від свого імені свідомо для неї підроблений документ - офіційну довідку №104 від 25.05.2007 року про доходи ОСОБА_41 , згідно з якою заробітна плата співробітника ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» ОСОБА_41 в період з листопада 2006 року по травень 2007 року склала 25 515 гривень. При цьому відповідно до даних управління пенсійного фонду України в Бердянську, Запорізької області заробітна плата за вказаний період часу склала 752,72 гривні. Діючи за вказівкою директора, бухгалтер ОСОБА_15 так само достовірно знаючи, про те, що в довідку ОСОБА_41 внесені завідомо неправдиві відомості, від свого імені завірила її.

Крім того в той же день ОСОБА_14 , будучи посадовою особою - директором ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», розташованого по вул. Капітана Кузнєцова, 110, кім.501 в м. Одесі, діючи умисно, з метою створення умов для ОСОБА_42 з оформлення договору кредиту на його ім`я і можливості його отримання в ВАТ «Державний Ощадний Банк України», підписала і видала йому від свого імені свідомо для неї підроблений документ - офіційну довідку №103 від 25.05.2007 року про доходи ОСОБА_42 , згідно з якою заробітна плата співробітника ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» ОСОБА_42 в період з листопада 2006року по травень 2007 склала 24 372,90 гривень. При цьому, відповідно до даних управління пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області заробітна плата співробітника за вказаний період часу склала 752,72 гривні. Діючи за вказівкою директора, бухгалтер ОСОБА_15 так само достовірно знаючи, про те, що в довідку ОСОБА_42 внесені завідомо неправдиві відомості, від свого імені завірила її.

Крім того, 25.05.2007 року ОСОБА_14 , будучи посадовою особою - директором ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», розташованого по вул. Капітана Кузнєцова, 110, кім.501 в м. Одесі, діючи умисно, з метою створення умов для невстановленого досудовим слідством особи з оформлення договору кредиту та можливості його отримання в ВАТ «Державний Ощадний Банк України», видала і підписала від свого імені свідомо для неї підроблений документ - офіційну довідку №102 від 25.05.2007 року про доходи ОСОБА_43 , згідно з якою заробітна плата співробітника ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» ОСОБА_43 в період з листопада 2006 року по травень 2007 року склала 29 484 гривень. При цьому, відповідно до даних управління пенсійного фонду України в Бердянську Запорізької області заробітна плата за вказаний період часу склала 5576 гривень. Діючи за вказівкою директора, бухгалтер ОСОБА_15 так само достовірно знаючи, про те, що в довідку ОСОБА_43 внесені завідомо неправдиві відомості від свого імені завірила її.

Крім того, 27.05.2007 року ОСОБА_13 , будучи посадовою особою - директором філії м.Теплодар ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», розташованого по вул. Капітана Кузнєцова, 110, кім.501 в м. Одесі, діючи умисно, з метою створення умов для невстановленого досудовим слідством особи з оформлення договору кредиту та можливості його отримання в ВАТ «Державний Ощадний Банк України», видав і підписав від свого імені свідомо для нього підроблений документ - офіційну довідку №106 від 27.05.2007 року про доходи ОСОБА_44 , згідно з якою заробітна плата співробітника ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» ОСОБА_44 в період з листопада 2006 року по травень 2007 року склала 25 758 гривень, при цьому відповідно до даних пенсійного фонду України Біляївського району Одеської області, заробітна плата становила 9 046,47 гривень.

Крім того, 27.05.2007 року ОСОБА_13 , будучи посадовою особою - директором філії м.Теплодар ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», розташованого по вул. Капітана Кузнєцова, 110, кім.501 в м. Одесі, діючи умисно, з метою створення умов для невстановленого досудовим слідством особи з оформлення договору кредиту та можливості його отримання в ВАТ «Державний Ощадний Банк України», підписав і видав від свого імені свідомо для нього підроблений документ - офіційну довідку №108 від 27.05.2007 року про доходи ОСОБА_45 , згідно з якою заробітна плата співробітника ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» ОСОБА_46 в період з листопада 2006 року по травень 2007 склала 27135 гривень, при цьому відповідно до даних пенсійного фонду України Бердянська Запорізької області, заробітна плата становила 3 792,56 гривень.

Крім того, 27.05.2007 року ОСОБА_13 , будучи посадовою особою - директором філії м.Теплодар ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», розташованого по вул. Капітана Кузнєцова, 110, кім.501 в м. Одесі, діючи умисно, з метою створення умов для невстановленого досудовим слідством особи з оформлення договору кредиту та можливості його отримання в ВАТ «Державний Ощадний Банк України», видав і підписав від свого імені свідомо для нього підроблений документ - офіційну довідку №107 від 27.05.2007 року про доходи ОСОБА_47 , згідно з якою заробітна плата співробітника ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» ОСОБА_47 в період з листопада 2006 року по травень 2007 року склала 26325 гривень, при цьому відповідно до даних пенсійного фонду України м.Бердянська Запорізької області, заробітна плата становила 10538,30 гривень.

Крім того, 27.05.2007 року ОСОБА_13 будучи посадовою особою - директором філії м.Теплодар ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», розташованого по вул. Капітана Кузнєцова, 110, кім.501, в м. Одесі, діючи умисно, з метою створення умов для невстановленого досудовим слідством особи з оформлення договору кредиту та можливості його отримання в ВАТ «Державний Ощадний Банк України», видав і підписав від свого імені свідомо для нього підроблений документ - офіційну довідку №105 від 27.05.2007 року про доходи ОСОБА_48 , згідно з якою заробітна плата співробітника ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» ОСОБА_48 в період з листопада 2006 року по травень 2007 року склала 25515 гривень, при цьому відповідно до даних пенсійного фонду України Біляївського району Одеської області, заробітна плата становила 6545,32 гривень.

Крім того, 30.07.2007 року ОСОБА_14 , будучи посадовою особою - директором ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», діючи з корисливих мотивів, з метою вчинення розкрадання чужого майна, шляхом обману та зловживання довірою підприємця ОСОБА_49 та його представника ОСОБА_50 , переконала їх у тому, що бажає придбати у них для потреб свого підприємства гранітні сляби і оплатити їх в подальшому, не маючи при цьому намірів виконувати взяті на себе зобов`язання

Будучи впевненим в діловій репутації ОСОБА_14 , як директора підприємства і її платоспроможності, СПД ФОП ОСОБА_51 уклав зазначеного числа з ОСОБА_14 , діючої від імені ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», договір купівлі-продажу, згідно умов якого СПД ФО ОСОБА_51 зобов`язується поставити на адресу ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» сляби гранітні, шліфовані кількістю 928,8 м.кв. на загальну суму 375 235,2 гривні, при цьому ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» зобов`язується оплатити поставлений товар до 14.08.2007 року.

30.07.2007 року СПД ФО ОСОБА_51 здійснив поставку гранітних слябів в кількості передбаченому договором - 928,8 м.кв. на територію офісу ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» розташованого по вул. Капітана Кузнєцова, 110 в м. Одесі.

Надалі ОСОБА_14 з метою створення сприятливих умов щодо розкрадання майна, що перебуває в її розпорядженні, не бажаючи виконувати взяті на себе зобов`язання по оплаті отриманих гранітних слябів, стала вести з ОСОБА_52 і ОСОБА_53 переговори, переконуючи їх у необхідності продовження їй термінів оплати за поставлений товар, обманюючи і зловживаючи їх довірою про свої справжні цілі, при цьому одночасно, з метою реалізації активно здійснювала пошук покупців на вказане майно.

23.01.2008 року ОСОБА_14 реалізуючи свій умисел направлений на розкрадання гранітних слябів передала їх в кількості 928,8 м.кв., у власність ОСОБА_54 , погасивши, таким чином, свої особисті боргові зобов`язання, які раніше виникли між ОСОБА_14 і ОСОБА_55 , завдавши збитків СПД ФО ОСОБА_56 в сумі 375 235,2 гривні.

Крім того, в червні 2007 року ОСОБА_14 , будучи посадовою особою - директором ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», виступаючи від імені підприємства, запропонувала СПД ОСОБА_57 здійснити оплачувану комплекс земельних робіт - розробку і вивіз ґрунту в межах і за межі м. Теплодара Одеської області, на ділянці розташованому по АДРЕСА_5 , наданому Теплодарською міською радою для ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» під розробку проекту відведення землі площею 1,4 га. для будівництва багатоквартирних будинків.

При цьому ОСОБА_14 , діючи з метою одержання неправомірної вигоди, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи як в особистих інтересах так і в інтересах третіх осіб, обманюючи підприємця ОСОБА_58 , під вигаданим приводом отримання пільг від держави, переконала останнього в необхідності укладення договору про виробництво комплексу земельних робіт не з СПД ОСОБА_59 , а з іншим підприємством, що не беруть участь в реальному здійсненні робіт, і так само переконала останнього виступати за даним договором відповідальною особою.

Будучи впевненим в сумлінності замовника послуг, ОСОБА_60 погодився на запропоновані йому умови, після чого ОСОБА_14 , діючи з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, не бажаючи в майбутньому оплачувати комплекс проведених земельних робіт з вивезення ґрунту, обманним шляхом, створюючи умови для СПД ОСОБА_58 при яких він, не будучи стороною за договором позбавлений можливості вимагати оплати проведених робіт, 4.06.2007 року, перебуваючи в приміщенні розташованому по АДРЕСА_6 підписала договір про проведення комплексу земельних робіт від імені ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» з одного боку і підрядника земельних робіт ПП «Будкомплект» з іншого боку, а також відповідальної особи - СПД ОСОБА_61 . Після чого ОСОБА_60 будучи впевненим в отриманні оплати проведених ним робіт, приступив до розробки ґрунту - риття котловану і вивезення грунту за межі м.Теплодар Одеської області, на ділянці розташованому по вул. Ген. Плієва №51, 52.

Провівши повний комплекс і обсяг земельних робіт, передбачених договором, вартістю 213 542 гривень, ОСОБА_60 звернувся до директора ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» ОСОБА_14 за погашенням вартості проведених робіт і оплату його послуг.

У той же час ОСОБА_14 остаточно реалізуючи свій умисел направлений на отримання неправомірної вигоди, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи як в особистих інтересах так і в інтересах третіх осіб, перерахувала кошти сторонній організації - ПП «Будкомплект» і ТОВ «Обсідіан", які не проводили роботи. При цьому, ОСОБА_14 відмовила СПД ОСОБА_57 в оплаті проведених ним робіт, пояснюючи це тим, що СПД ОСОБА_62 не є стороною за укладеним договором, а проведений комплекс послуг з копання котловану і вивезення ґрунту за межі міста вже був повністю оплачений підрядчику - ПП «Будкомплект» і ТОВ «Обсідіан», заподіявши тим самим шкоду СПД ОСОБА_57 в розмірі 213 542 гривні.

Крім того, ОСОБА_14 , будучи посадовою особою - директором ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», діючи з корисливих мотивів з метою розкрадання чужого майна, 6.08.2007 року, перебуваючи в м. Красногорськ Московської області РФ, шляхом обману та зловживання довірою генерального директора ТОВ «Обрей» ОСОБА_63 , запевнила останнього в тому, що підприємство ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» має досвід торгівлі цементом та у неї налагоджені зв`язки з виробниками цементу марки «Portlend m-500» Португалія, та спроможні протягом 21 дня з моменту отримання на розрахунковий рахунок ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» передоплати за цемент, поставити на адресу ТОВ «Обрей» м. Москва РФ, цемент марки« Portlend m-500 », не маючи при цьому ні намірів виконувати взяті на себе зобов`язання, ні реальних можливостей їх здійснити.

Будучи впевненим в діловій репутації ОСОБА_14 і дотриманні нею умов договору, генеральний директор ТОВ «Обрей» ОСОБА_63 уклав з ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» договір поставки №0608 від 6.08.2007 року, згідно якого ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» зобов`язується поставити ТОВ «Обрей» 3000 тонн цементу марки «Portlend m-500» протягом 21 робочого дня, з моменту перерахування на розрахунковий рахунок 30% передоплати.

В той же день, після укладення договору ОСОБА_14 , діючи з корисливих мотивів, з метою розкрадання чужого майна, а саме грошових коштів, шляхом обману ОСОБА_63 , під приводом необхідності передати їй передоплату, в якості забезпечення дотримання умов договору, запропонувала ОСОБА_64 передати їй готівковими коштами в сумі 45 000 доларів США, в якості оплати частини товару, на що ОСОБА_63 погодився, передавши в той же день ОСОБА_14 зазначені кошти в якості забезпечення умов договору.

Надалі ТОВ «Обрей», довіряючи ОСОБА_14 і дотримуючись умов укладеного договору, перевели на розрахунковий рахунок ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», в якості передоплати за договором, грошові кошти на загальну суму 282 575 доларів США, а саме 30.08.2007 року на розрахунковий рахунок ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест Буд» від ТОВ «Обрей» надійшло 100000 доларів США, 31.08.2007 року - 100000 доларів США і 14.09.2007 року - 82750 доларів США.

Отримавши зазначені грошові кошти на розрахунковий рахунок ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», що по курсу НБУ України на вказаний момент складало 1 417 059 гривень ОСОБА_26 реалізуючи свій умисел направлений на розкрадання грошових коштів отриманих від ТОВ «Обрей», зняла з розрахункового рахунку підсумки від ТОВ «Обрей» грошові кошти, витративши їх не на виконання умов договору - постачання цементу, а на інші цілі не пов`язані з узятими на себе зобов`язаннями перед ТОВ «Обрей», завдавши своїми діями збитки ТОВ «Обрей» на зазначену суму.

Вимоги апеляцій та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції, подав апеляцію з доповненнями, в яких просив вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд справи, в зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, істотним порушення вимог кримінально-процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Прокурор зазначив, що виправдовуючи та перекваліфіковуючи дії обвинувачених за всіма епізодами пред`явленого обвинувачення, суд першої інстанції описував у вироку фабулу пред`явленого органом досудового розслідування обвинувачення, після чого безпідставно та не мотивуючи належним чином виправдовував обвинувачених.

Захисник ОСОБА_17 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_13 , подав апеляцію та уточнення до неї, в яких просили оскаржуваний вирок скасувати та визнати ОСОБА_13 невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190; ч.1 ст.366 КК України.

Доводи апеляції обґрунтовував тим, що досудовим слідством не було встановлено та отримано будь-яких даних про те, що ОСОБА_13 навмисно когось обманював, зловживав чиєюсь довірою і при цьому привласнював грошові кошти, а перебування ОСОБА_13 в шлюбі з ОСОБА_14 не робить їх співучасниками злочину.

Суд першої інстанції дав невірну оцінку доказам у справі, зокрема показанням свідків ОСОБА_65 , ОСОБА_44 , ОСОБА_31 , ОСОБА_66 , ОСОБА_42 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 та інших, які в ході судового розгляду стверджували про непричетність ОСОБА_13 до отримання в банку кредитів.

Засуджений ОСОБА_13 подав апеляцію, вимоги якої є аналогічними апеляції захисника ОСОБА_17 .

Проте ОСОБА_13 зазначив, що дійсно підписував довідки про доходи працівників, однак не знав про те, що розміри доходів були вказані невірно.

За таких обставин ОСОБА_13 просив звільнити його від кримінального переслідування за ч.1 ст.366 КК України, в зв`язку з малозначністю вчиненого діяння та виправдати його за ч.3 ст.28, ч.5 ст.191 КК України.

Засуджена ОСОБА_14 у своїй апеляційній скарзі з доповненнями просила залишити без змін вирок суду в частині її виправдання, а в частині визнання її винуватості за ч.3 ст.209; ч.2 ст.364; ч.4 ст.190 КК України просила вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким виправдати її за всіма статтями обвинувачення.

Крім того, просила постановити окрему ухвалу, якою притягнути слідчу групу, яка здійснювала досудове слідство, до кримінальної відповідальності за фальсифікацію матеріалів справи.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_19 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких зазначив про необґрунтованість доводів прокурора, в зв`язку з чим просив залишити оскаржуваний вирок суду без змін.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні засуджені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та їх захисники підтримали вимоги апеляційних скарг засуджених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та захисника ОСОБА_24 , поданої в інтересах ОСОБА_13 та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора. ОСОБА_15 та ОСОБА_16 заперечували проти задоволення апеляцій як сторони захисту так і обвинувачення. Просили оскаржений вирок залишити без змін.

Прокурор ОСОБА_12 підтримав апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 у повному обсязі та заперечував проти задоволення апеляційних скарг засуджених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та захисника ОСОБА_24 , поданої в інтересах ОСОБА_13 .

Мотиви апеляційного суду

Заслухавши доповідь головуючого судді, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали кримінальної справи та доводи наведені в апеляційних скаргах, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до п.11 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Пунктом 15 «Перехідних положень» КПК України передбачено, що Апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом

Відповідно до ст.365 КПК України (в редакції 1960 року) вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.

У своїй апеляції прокурор посилався на те, що суд першої інстанції безпідставно перекваліфіковував дії обвинувачених та, не мотивуючи належним чином свої висновки, виправдав їх.

Апеляційний суд не погоджується з такими доводами прокурора та вважає, що суд першої інстанції, обґрунтовуючи свої висновки про винуватість ОСОБА_14 , ОСОБА_13 ОСОБА_15 , та виправдання ОСОБА_14 , ОСОБА_13 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 посилався на оцінку доказів у їх сукупності, детально проаналізованих ним в оскаржуваному вироку.

Так, досудовим слідством ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 було пред`явлено обвинувачення за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3; 28 ч.3, 366 ч.2; 191 ч.5 КК України, (епізоди зазначені в обвинувальному висновку під №1-3, при цьому привласнена слідством нумерація відповідає аналогічним епізодам обвинувачення як ОСОБА_14 так і інших підсудних).

Апеляційний суд вважає, суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінальної справи, аналізу та належної правової оцінки наявних в матеріалах кримінальної справи доказів дійшов обґрунтованих висновків про відсутність в діях ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 складів злочинів передбачених ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 191 ч.5 КК України, та відсутність у діях ОСОБА_16 складів злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3,28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України, у зв`язку з чим виправдав підсудних.

Виходячи з описаних і інкримінованих складів злочинів (епізоди аналогічні для всіх підсудних) слідчий прийшов висновку, про те, що ОСОБА_14 готуючись вчинити злочин - отримати кредит в банку, зібрала «пакет документів»: копій паспортів ОСОБА_15 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_25 після чого увійшовши в довіру до ОСОБА_25 , обманюючи і зловживаючи довірою попросила оформити кредит на його ім`я, передавши їй отримані гроші на що останній погодився. У той же день ОСОБА_26 надала в міське відділення №7860 ВАТ «Державного Ощадного Банку України» - ОСОБА_16 , підготовлений «пакет документів» для отримання кредитів, разом з підробленими довідками про заробітну плату співробітників, довідка бухгалтера ОСОБА_15 . Отримавши зазначені документи ОСОБА_16 , будучи посадовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем передала «пакети» документів кредитним менеджерам- невстановлених досудовим слідством, для оформлення кредитних справ та кредитних договорів. Надалі на підставі підроблених документів-довідок, в яких були вказані недостовірні відомості ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 шляхом зловживання своїм службовим становищем отримали кредит в сумі 20000 гривень, заподіявши тим самим шкоду ВАТ «Державний Ощадний Банк України» в сумі 25700,30 гривень.

Разом з тим, допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_25 пояснив, що не вважає, що відносно нього був вчинений злочин, оскільки він дійсно на прохання своєї знайомої ОСОБА_14 добровільно погодився оформити на своє ім`я кредит в банку і передати-позичити їй гроші. Приїхавши 3.04.2007 року в міське відділення №7860 ВАТ «Державного Ощадного Банку України», він передав всі документи кредитного менеджера, в тому числі і свою довідку про доходи. У той же день підписав кредитний договір, після чого отримавши в касі банку споживчий кредит в сумі 20000 гривень добровільно передав його ОСОБА_14 у вигляді боргу.

Апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що, отримання кредиту, оформленого на ОСОБА_25 , при обставинах зазначених свідком, достовірно вказують про відсутність підготовки і здійснення розкрадання кредитних коштів, оскільки передача ОСОБА_25 . ОСОБА_14 отриманих ним грошових коштів, була добровільною та усвідомленою, в зв`язку з чим, не може містити склад злочину, що передбачає заволодіння чужим майном шляхом зловживання особою своїм посадовим становищем, вчинене повторно, в особливо великих розмірах, вчинений організованою групою.

Крім того, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, в повному обсязі дослідив докази у їх сукупності та дійшов правильного висновку про недоведеність під час судового розгляду наявності в діях підсудних складу злочину, що передбачає використання завідомо підробленого документа, так як твердження слідчого про те, що ОСОБА_14 передала ОСОБА_16 не визначений «пакет документів», в який входила довідка бухгалтера ОСОБА_15 , який в свою чергу ОСОБА_16 передала невстановленим кредитним менеджерам - не знайшло свого підтвердження.

Під час апеляційного розгляду будь-яких доказів, які б підтверджували вищезазначені обставини, прокурором надані не були.

Апеляційний суд вважає вірними висновки суду першої інстанції про те, що кваліфікуюча ознака інкримінований всім засудженим епізодів злочинів в частині отримання банківських кредитів - «вчинений в особливо великих розмірах» і «що заподіяло тяжкі наслідки» так само не знайшла свого підтвердження, так як сума інкримінованого «шкоди» - 25700, згідно ст.ст. 191 ч.5, 366 ч.2 КК України не відноситься до особливо великої і призвела до тяжких наслідків.

Апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що не знайшов свого підтвердження факт створення організованої групи - ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_15 , які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та інших злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи, а так само не знайшла свого підтвердження кваліфікуюча ознака ст.366 ч.2 КК України - приведення до тяжких наслідків.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що за вищезазначених обставин ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 будучи посадовими особами, діючи умисно, внесли в офіційний документ, завідомо неправдиві для них відомості, а саме внесли в довідку про доходи №38 від 27.03.2007 року на особу, у якої ОСОБА_25 погодився стати поручителем - бухгалтера ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» ОСОБА_15 , відомості не відповідають дійсності - навмисне завищивши суму заробітку бухгалтера.

З огляду на те, що в ході судового слідства не знайшла свого підтвердження факт створення організованої групи - ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_15 попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та інших злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи, а так само не знайшла свого підтвердження кваліфікуюча ознака ст. 366 ч.2 КК України - приведення до тяжких наслідків.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо перекваліфікації дій ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_15 зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України, а саме:

- дії ОСОБА_14 перекваліфікувати на зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст. 27 ч.3, 366 ч.1 КК України.

- дії ОСОБА_13 перекваліфікувати на зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст.ст.27 ч.2, 366 ч.1 КК України.

- дії ОСОБА_15 перекваліфікувати на зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст.ст.27 ч.2, 366 ч.1 КК України.

Крім того, досудовим слідством ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 було пред`явлено обвинувачення за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3; 28 ч.3,366 ч.2; 191 ч.5 КК України, (епізоди зазначені в обвинувальному висновку №4-6, однакові у всіх підсудних), щодо оформлення кредиту на ОСОБА_15 .

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінальної справи, аналізу та належної правової оцінки наявних в матеріалах кримінальної справи доказів дійшов обґрунтованих висновків про відсутність в діях ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , складів злочинів передбачених ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 191 ч.5 КК України, відсутність в діях ОСОБА_15 складів злочинів ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 191 ч.5 та відсутність у діях ОСОБА_16 складів злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3,28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України, у зв`язку з чим виправдав підсудних.

Так, суд першої інстанції вважав недоведеним наявність в діях підсудних складу злочину, що передбачає використання завідомо підробленого документа. Твердження слідчого про те, що ОСОБА_14 передала ОСОБА_16 невизначений «пакет документів», в який входила довідка бухгалтера ОСОБА_15 , який в свою чергу ОСОБА_16 передала невстановленим кредитним менеджерам - не підтверджується показаннями свідків і матеріалами кримінальної справи, а так само свідчення самих підсудних не містять підтвердження того, що хто-небудь з них використовував завідомо підроблені документи.

В ході судового слідства факти, що підтверджують створення і участь організованої групи c метою використання завідомо підробленого документа надані і досліджені так само не були.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що участь ОСОБА_16 у використанні завідомо підробленого документа, видачі завідомо неправдивих документів, а так само в заволодінні чужим майном в особливо великому розмірі, в складі організованої групи - не знайшла свого підтвердження в ході судового слідства.

При цьому суд першої інстанції вважав, що в ході досудового слідства було достовірно встановлено і доведено в суді, що ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 будучи посадовими особами, діючи умисно, внесли в офіційний документ, завідомо неправдиві для них відомості, а саме внесли в довідку про доходи №38 від 27.03.2007 року - бухгалтера ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» ОСОБА_15 , відомості. що не відповідають дійсності - навмисне завищивши суму заробітку бухгалтера.

Крім того, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що факт створення організованої групи - ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_15 не підтверджується матеріалами кримінальної справи, а так само не знайшла свого підтвердження кваліфікуюча ознака ст. 366 ч.2 КК України - приведення до тяжких наслідків.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про перекваліфікацію дій ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_15 , а саме:

- дії ОСОБА_14 перекваліфікувати зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст. 27 ч.3, 366 ч.1 КК України.

- дії ОСОБА_13 перекваліфікувати зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст.ст.27 ч.2, 366 ч.1 КК України.

- дії ОСОБА_15 перекваліфікувати на ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст.ст.27 ч.2, 366 ч.1 КК України.

Апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що ОСОБА_14 діючи з корисливих мотивів, умисно використовуючи довірчі відносини з підлеглою ОСОБА_15 , обманюючи її, запропонувала їй оформити на своє ім`я кредит, а так само стати поручителем за кредитними договорами у інших співробітників ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» в ВАТ «Державний Ощадному Банку України». При цьому ОСОБА_14 запропонувала ОСОБА_15 після отримання кредиту передати отримані грошові кошти їй, запевняючи, що повністю і в строк погасить кредитні зобов`язання перед банком, не маючи при цьому намірів виконувати взяті на себе зобов`язання. Надалі, заволодівши зазначеними коштами ОСОБА_14 , не маючи наміру в повному обсязі виконувати взяті на себе зобов`язання і повертати гроші в банк, з метою приховування істинних цілей частково погасила кредит за ОСОБА_15 , при цьому коштами, що залишилися, розпорядилася спільно з ОСОБА_13 на свій розсуд.

З урахуванням того, що кваліфікуюча ознака інкримінована всім підсудним - «вчинений в особливо великих розмірах» і «що заподіяло тяжкі наслідки» не знайшов свого підтвердження, а сума інкримінованого «шкоди» не відноситься до особливо великої і такої, що призвела до тяжких наслідків, суд першої інстанції вважав за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_14 та ОСОБА_13 зі ст. 191 ч.5 КК України на ст. 190 ч.2 КК України.

Апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції про необхідність кваліфікувати дії підсудних за вказаними епізодами таким чином:

- ОСОБА_14 за ст.ст. 27 ч.3, 366 ч.1, 190 ч.2 КК України.

- ОСОБА_13 по ст.ст.27 ч.2, 366 ч.1, 190 ч.2 КК України

- ОСОБА_15 по ст.ст.27 ч.2, 366 ч.1 КК України

- ОСОБА_16 за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3,28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України - виправдати у зв`язку з відсутністю в її діях складів злочинів.

Крім того, досудовим слідством ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 було пред`явлено обвинувачення за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3; 28 ч.3,366 ч.2; 191 ч.5 КК України, (епізоди зазначені в обвинувальному висновку №7-9, однакові у всіх підсудних) щодо оформлення кредиту на ОСОБА_27 .

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінальної справи, аналізу та належної правової оцінки наявних в матеріалах кримінальної справи доказів дійшов обґрунтованих висновків про відсутність в діях ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 складів злочинів передбачених ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 191 ч.5 КК України, та відсутність у діях ОСОБА_16 складів злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3,28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України, у зв`язку з чим виправдав підсудних.

Так, суд першої інстанції вважав недоведеним наявність в діях підсудних складу злочину, що передбачає використання завідомо підробленого документа. Твердження слідчого про те, що ОСОБА_14 передала ОСОБА_16 невизначений «пакет документів», в який входила довідка бухгалтера ОСОБА_15 , який в свою чергу ОСОБА_16 передала невстановленим кредитним менеджерам - не підтверджується показаннями свідків і матеріалами кримінальної справи, а так само свідчення самих підсудних не містять підтвердження того, що хто-небудь з них використовував завідомо підроблені документи.

В ході судового слідства факти, що підтверджують створення і участь організованої групи c метою використання завідомо підробленого документа надані і досліджені так само не були.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що участь ОСОБА_16 у використанні завідомо підробленого документа, видачі завідомо неправдивих документів, а так само в заволодінні чужим майном в особливо великому розмірі, в складі організованої групи - не знайшла свого підтвердження в ході судового слідства.

При цьому суд першої інстанції вважав, що в ході досудового слідства було достовірно встановлено і доведено в суді, що ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 будучи посадовими особами, діючи умисно, внесли в офіційний документ, завідомо неправдиві для них відомості, а саме внесли в довідку про доходи на ім`я ОСОБА_27 , відомості не відповідають дійсності - навмисне завищивши суму заробітку працівника.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що факт створення організованої групи - ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_15 не підтверджується матеріалами кримінальної справи, а так само не знайшла свого підтвердження кваліфікуюча ознака ст. 366 ч.2 КК України - приведення до тяжких наслідків.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо перекваліфікації дій ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_15 , а саме:

- дії ОСОБА_14 перекваліфікувати зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст. 27 ч.3, 366 ч.1 КК України.

- дії ОСОБА_13 перекваліфікувати зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст.ст.27 ч.2, 366 ч.1 КК України.

- дії ОСОБА_15 перекваліфікувати зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст.ст.27 ч.2, 366 ч.1 КК України.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_14 , діючи з корисливих мотивів, умисно використовуючи довірчі відносини з підлеглим ОСОБА_27 , обманюючи його, запропонувала йому оформити на своє ім`я кредит, а так само стати поручителем за кредитними договорами у інших співробітників ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» в ВАТ «Державний Ощадному Банку України». При цьому, ОСОБА_14 запропонувала ОСОБА_27 після отримання кредиту передати отримані грошові кошти їй, запевняючи, що повністю і в строк погасить кредитні зобов`язання перед банком, не маючи при цьому намірів виконувати взяті на себе зобов`язання. Надалі, заволодівши зазначеними коштами ОСОБА_14 , не маючи наміру в повному обсязі виконувати взяті на себе зобов`язання і повертати гроші в банк, з метою приховування істинних цілей частково погасила кредит, при цьому коштами, що залишилися, розпорядилася спільно з ОСОБА_13 на свій розсуд.

З урахуванням того, що кваліфікуюча ознака інкримінована всім підсудним - «вчинений в особливо великих розмірах» і «що заподіяло тяжкі наслідки» не знайшов свого підтвердження, а сума інкримінованого «шкоди» не відноситься до особливо великої і такої, що призвела до тяжких наслідків, суд першої інстанції вважав за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_14 та ОСОБА_13 зі ст.191 ч.5 КК України на ст.190 ч.2 КК України.

Апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції про необхідність кваліфікувати дії підсудних за вказаними епізодами таким чином:

- ОСОБА_14 за ст.ст. 27 ч.3, 366 ч.1, 190 ч.2 КК України.

- ОСОБА_13 за ст.ст.27 ч.2, 366 ч.1, 190 ч.2 КК України

- ОСОБА_15 за ст.ст.27 ч.2, 366 ч.1 КК України.

- ОСОБА_16 за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3,28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України - виправдати у зв`язку з відсутністю в її діях складів злочинів.

Крім того, досудовим слідством ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 було пред`явлено звинувачення за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3; 28 ч.3,366 ч.2; 191 ч.5 КК України, (епізоди зазначені в обвинувальному висновку №10-12, однакові у всіх підсудних) щодо оформлення кредитного договору ОСОБА_29 .

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінальної справи, аналізу та належної правової оцінки наявних в матеріалах кримінальної справи доказів дійшов обґрунтованих висновків про відсутність в діях ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 складів злочинів передбачених ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 191 ч.5 КК України, та відсутність у діях ОСОБА_16 складів злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3,28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України, у зв`язку з чим виправдав підсудних.

Так, суд першої інстанції вважав недоведеним наявність в діях підсудних складу злочину, що передбачає використання завідомо підробленого документа. Твердження слідчого про те, що ОСОБА_14 передала ОСОБА_16 невизначений «пакет документів», в який входила довідка бухгалтера ОСОБА_15 , який в свою чергу ОСОБА_16 передала невстановленим кредитним менеджерам - не підтверджується показаннями свідків і матеріалами кримінальної справи, а так само свідчення самих підсудних не містять підтвердження того, що хто-небудь з них використовував завідомо підроблені документи.

В ході судового слідства факти, що підтверджують створення і участь організованої групи c метою використання завідомо підробленого документа надані і досліджені так само не були.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що участь ОСОБА_16 у використанні завідомо підробленого документа, видачі завідомо неправдивих документів, а так само в заволодінні чужим майном в особливо великому розмірі, в складі організованої групи - не знайшла свого підтвердження в ході судового слідства.

При цьому суд першої інстанції вважав, що в ході досудового слідства було достовірно встановлено і доведено в суді, що ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 будучи посадовими особами, діючи умисно, внесли в офіційний документ, завідомо неправдиві для них відомості, а саме внесли в довідку про доходи на ім`я ОСОБА_29 , відомості не відповідають дійсності - навмисне завищивши суму заробітку працівника.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що факт створення організованої групи - ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_15 не підтверджується матеріалами кримінальної справи, а так само не знайшла свого підтвердження кваліфікуюча ознака ст. 366 ч.2 КК України - приведення до тяжких наслідків.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо перекваліфікації дій ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_15 , а саме:

- дії ОСОБА_14 перекваліфікувати зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст. 27 ч.3, 366 ч.1 КК України.

- дії ОСОБА_13 перекваліфікувати зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст.ст.27 ч.2, 366 ч.1 КК України.

- дії ОСОБА_15 перекваліфікувати зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст.ст.27 ч.2, 366 ч.1 КК України.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_14 , діючи з корисливих мотивів, умисно використовуючи довірчі відносини з підлеглою ОСОБА_29 , обманюючи її, запропонувала їй оформити на своє ім`я кредит, а так само стати поручителем за кредитними договорами у інших співробітників ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» в ВАТ «Державний Ощадному Банку України». При цьому ОСОБА_14 запропонувала ОСОБА_29 після отримання кредиту передати отримані грошові кошти їй, запевняючи, що повністю і в строк погасить кредитні зобов`язання перед банком, не маючи при цьому намірів виконувати взяті на себе зобов`язання. Надалі, заволодівши зазначеними коштами ОСОБА_14 , не маючи наміру в повному обсязі виконувати взяті на себе зобов`язання і повертати гроші в банк, з метою приховування істинних цілей частково погасила кредит, при цьому коштами, що залишилися, розпорядилася спільно з ОСОБА_13 на свій розсуд.

З урахуванням того, що кваліфікуючі ознаки інкриміновані всім підсудним - «вчинений в особливо великих розмірах» і «що заподіяло тяжкі наслідки» не знайшов свого підтвердження, а сума інкримінованого «шкоди» не відноситься до особливо великої і такої, що призвела до тяжких наслідків, суд першої інстанції вважав за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_14 та ОСОБА_13 зі ст.191 ч.5 КК України на ст.190 ч.2 КК України.

Апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції про необхідність кваліфікувати дії підсудних за вказаними епізодами таким чином:

- ОСОБА_14 за ст.ст. 27 ч.3, 366 ч.1, 190 ч.2 КК України.

- ОСОБА_13 за ст.ст.27 ч.2, 366 ч.1, 190 ч.2 КК України

- ОСОБА_15 за ст.ст.27 ч.2, 366 ч.1 КК України.

- ОСОБА_16 за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3,28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України - виправдати у зв`язку з відсутністю в її діях складів злочинів.

Крім того, органами досудового слідства ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 було пред`явлено звинувачення за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3; 28 ч.3,366 ч.2; 191 ч.5 КК України, (епізоди зазначені в обвинувальному висновку №13-15).

В ході судового слідства не знайшли свого підтвердження факти, що підтверджують створення і участь організованої групи c метою сприяти ОСОБА_14 оформити на своє ім`я і отримати кредит в банку. Крім того суд вважає, що кваліфікуюча ознака інкримінована підсудним - «вчинений в особливо великих розмірах» так само не знайшла свого підтвердження, так як сума інкримінованого «шкоди» - 26661,99 гривень, згідно зі ст. 191 КК України не відноситься до особливо великого.

Апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що укладення ОСОБА_14 на своє ім`я кредитного договору №1175 від 16.05.2007 року, не може інкримінуватися їй як вчинення злочину, оскільки ОСОБА_14 уклала вказаний договір як фізична особа, про що не заперечувала під час розгляду справи.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо необхідності виправдати ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України, в зв`язку з відсутністю в їх діях складів злочинів.

Крім того ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 органом досудового слідства пред`явлено обвинувачення за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3; 28 ч.3,366 ч.2; 191 ч.5 КК України, (епізоди зазначені в обвинувальному висновку №16-18), щодо оформлення кредитного договору на ОСОБА_71 .

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінальної справи, аналізу та належної правової оцінки наявних в матеріалах кримінальної справи доказів дійшов обґрунтованих висновків про виправдання ОСОБА_14 за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 191 ч.5 КК України, ОСОБА_15 за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 191 ч.5 КК України, ОСОБА_13 , і ОСОБА_16 за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України, у зв`язку з відсутністю в їх діях складів злочинів.

Так, суд першої інстанції зазначив, що в ході досудового слідства було достовірно встановлено і доведено, що ОСОБА_14 і ОСОБА_15 будучи посадовими особами, діючи умисно, внесли в офіційний документ, завідомо неправдиві для них відомості, а саме внесли в довідку про доходи на ім`я ОСОБА_72 відомості не відповідають дійсності.

З огляду на так само, що в ході судового слідства не знайшов свого підтвердження факт створення організованої групи- ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_15 попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та інших злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи, а так само не знайшла свого підтвердження кваліфікуюча ознаку ст. 366 ч.2 КК України- приведення до тяжких наслідків, суд першої інстанції вважав за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , а саме:

-дії ОСОБА_14 перекваліфікувати зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст. 366 ч.1 КК України.

- дії ОСОБА_15 перекваліфікувати зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст. 366 ч.1 КК України.

Разом з тим, суд першої інстанції вважав за необхідне виправдати ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 за ст.191 ч.5 КК України, в зв`язку з відсутністю в їх діях складу злочину, з огляду на таке.

В ході судового слідства факти, які б підтверджували створення і участь організованої групи c метою отримання кредиту №1174 не знайшли свого підтвердження. При цьому досудове слідство не вказало, хто був одержувачем кредиту, коли він був отриманий, на підставі якого кредитного договору, хто був поручителем з переліку всіх тих осіб, яких слідство безсистемно внесло в фабулу описуваного обвинувачення і на якій підставі слідчий прийшов до висновку про те, що дії ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 в даному випадку охоплювалися єдиним умислом і всі зазначені особи зловжили своїм службовим становищем.

Крім того суд першої інстанції зазначив, що кваліфікуюча ознака інкримінована ОСОБА_14 - «вчинений в особливо великих розмірах» так само не знайшла свого підтвердження, так як сума інкримінованого «шкоди» - 24452,89 гривен, згідно ст. 191 КК України не відноситься до особливо великого розміру.

На підставі викладеного апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність виправдати:

- ОСОБА_14 за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 191 ч.5 КК України,

- ОСОБА_15 за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 191 ч.5 КК України,

- ОСОБА_13 , і ОСОБА_16 за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України

Дії підсудних ОСОБА_14 і ОСОБА_15 кваліфіковані за епізодом №17 за ст.366 ч.1 КК України.

Крім того, досудовим слідством ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 було пред`явлено звинувачення за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3; 28 ч.3,366 ч.2; 191 ч.5 КК України, (епізоди зазначені в обвинувальному висновку 19-21; 22-24; 25-27; однакові як по тексту, так і однакові для всіх підсудних) щодо оформлення кредитних договорів на ОСОБА_31 , ОСОБА_32 і ОСОБА_73 .

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінальної справи, аналізу та належної правової оцінки наявних в матеріалах кримінальної справи доказів дійшов обґрунтованих висновків про відсутність в діях ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , складів злочинів передбачених ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 191 ч.5 КК України, та відсутність у діях ОСОБА_15 та ОСОБА_16 складів злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3,28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України, у зв`язку з чим виправдав підсудних.

Так, суд першої інстанції вважав недоведеним наявність в діях підсудних складу злочину, що передбачає використання завідомо підробленого документа. Твердження слідчого про те, що ОСОБА_14 передала ОСОБА_16 невизначений «пакет документів», в який входила довідки ОСОБА_31 , ОСОБА_32 і ОСОБА_74 , який в свою чергу ОСОБА_16 передала невстановленим кредитним менеджерам - не підтверджується показаннями свідків і матеріалами кримінальної справи, а так само свідчення самих підсудних не містять підтвердження того, що хто-небудь з них використовував завідомо підроблені документи.

В ході судового слідства факти, що підтверджують створення і участь організованої групи c метою використання завідомо підробленого документа надані і досліджені так само не були.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що участь ОСОБА_16 у використанні завідомо підробленого документа, видачі завідомо неправдивих документів, а так само в заволодінні чужим майном в особливо великому розмірі, в складі організованої групи - не знайшла свого підтвердження в ході судового слідства.

При цьому суд першої інстанції вважав, що в ході досудового слідства було достовірно встановлено і доведено в суді, що ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 будучи посадовими особами, діючи умисно, внесли в офіційний документ, завідомо неправдиві для них відомості, а саме внесли в довідку про доходи на ім`я ОСОБА_31 , ОСОБА_32 і ОСОБА_75 , відомості не відповідають дійсності - навмисне завищивши суму заробітку працівника.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що факт створення організованої групи - ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_15 не підтверджується матеріалами кримінальної справи, а так само не знайшла свого підтвердження кваліфікуюча ознака ст. 366 ч.2 КК України - приведення до тяжких наслідків.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо перекваліфікації дій ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_15 таким чином:

- Дії ОСОБА_26 перекваліфікувати зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст.27 ч.3, 366 ч.1 КК України. / Епізоди 20,23,26 /

- Дії ОСОБА_13 перекваліфікувати зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст.ст.27 ч.2, 366 ч.1 КК України. / Епізоди 20,23,26 /

- Дії ОСОБА_15 перекваліфікувати зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст.ст.27 ч.2, 366 ч.1 КК України. / Епізод 20 та за ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України - виправдати, в зв`язку з відсутністю в її діях складів злочинів / епізоди 23,26 /

Апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що ОСОБА_14 діючи з корисливих мотивів, умисно використовуючи довірчі відносини з підлеглими ОСОБА_31 , ОСОБА_32 і ОСОБА_76 , обманюючи їх, запропонувала їм оформити на своє ім`я кредит, а так само стати поручителем за кредитними договорами у інших співробітників ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» в ВАТ «Державний Ощадному Банку України». При цьому ОСОБА_14 запропонувала ОСОБА_31 , ОСОБА_32 і ОСОБА_77 , після отримання кредиту передати отримані грошові кошти їй, запевняючи, що повністю і в строк погасить кредитні зобов`язання перед банком, не маючи при цьому намірів виконувати взяті на себе зобов`язання. Надалі, заволодівши зазначеними коштами ОСОБА_14 , не маючи наміру в повному обсязі виконувати взяті на себе зобов`язання і повертати гроші в банк, з метою приховування істинних цілей частково погасила кредит, при цьому залишилися коштами розпорядилася спільно з ОСОБА_13 на свій розсуд.

Участь бухгалтера ОСОБА_15 в скоєнні службового підроблення підтверджується дослідженими висновками почеркознавчих експертиз тільки по епізоду №20 / довідка ОСОБА_78 .

З урахуванням того, що кваліфікуюча ознака інкримінована всім підсудним - «вчинений в особливо великих розмірах» і «що заподіяло тяжкі наслідки» не знайшли свого підтвердження, а сума інкримінованого «шкоди» не відноситься до особливо великої і такої, що призвела до тяжких наслідків, суд першої інстанції вважав за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_14 та ОСОБА_13 зі ст. 191 ч.5 КК України на ст. 190 ч.2 КК України.

Апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції про необхідність кваліфікувати дії підсудних за вказаними епізодами таким чином:

- ОСОБА_79 за ст.ст. 27 ч.3, 366 ч.1, 190 ч.2 КК України. / Епізоди звинувачення 20,21; 23,24; 26,27 /

- ОСОБА_13 за ст.ст.27 ч.2, 366 ч.1, 190 ч.2 КК України / епізоди звинувачення 20,21; 23,24; 26,27 /

- ОСОБА_15 за ст.ст.27 ч.2, 366 ч.1 КК України. / Епізод №20 /

- ОСОБА_16 за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3,28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України - виправдати у зв`язку з відсутністю в її діях складів злочинів. / Епізоди 19-21; 22-24; 25-27 /

Крім того ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 органом досудового слідства пред`явлено обвинувачення за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3; 28 ч.3,366 ч.2; 191 ч.5 КК України, (епізоди зазначені в обвинувальному висновку №28,30), щодо оформлення кредитних договорів на ОСОБА_40 , ОСОБА_80 і ОСОБА_81 .

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінальної справи, аналізу та належної правової оцінки наявних в матеріалах кримінальної справи доказів дійшов обґрунтованих висновків про відсутність в діях ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 складів злочинів передбачених ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 191 ч.5 КК України, та відсутність у діях та ОСОБА_16 складів злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3,28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України, у зв`язку з чим виправдав підсудних.

Так, суд першої інстанції вважав недоведеним наявність в діях підсудних складу злочину, що передбачає використання завідомо підробленого документа. Твердження слідчого про те, що ОСОБА_14 передала ОСОБА_16 невизначений «пакет документів», в який входила довідки ОСОБА_40 , ОСОБА_80 и ОСОБА_42 , який в свою чергу ОСОБА_16 передала невстановленим кредитним менеджерам - не підтверджується показаннями свідків і матеріалами кримінальної справи, а так само свідчення самих підсудних не містять підтвердження того, що хто-небудь з них використовував завідомо підроблені документи.

В ході судового слідства факти, що підтверджують створення і участь організованої групи c метою використання завідомо підробленого документа надані і досліджені так само не були.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що участь ОСОБА_16 у використанні завідомо підробленого документа, видачі завідомо неправдивих документів, а так само в заволодінні чужим майном в особливо великому розмірі, в складі організованої групи - не знайшла свого підтвердження в ході судового слідства.

При цьому суд першої інстанції вважав, що в ході досудового слідства було достовірно встановлено і доведено в суді, що ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 будучи посадовими особами, діючи умисно, внесли в офіційний документ, завідомо неправдиві для них відомості, а саме внесли в довідки про доходи на ім`я ОСОБА_40 , ОСОБА_80 и ОСОБА_42 , відомості не відповідають дійсності - навмисне завищивши суму заробітку працівників.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що факт створення організованої групи - ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_15 не підтверджується матеріалами кримінальної справи, а так само не знайшла свого підтвердження кваліфікуюча ознака ст. 366 ч.2 КК України - приведення до тяжких наслідків.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо перекваліфікації дій ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_15 .

Дії ОСОБА_14 перекваліфікувати зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст. 366 ч.1 КК України.

- Дії ОСОБА_13 перекваліфікувати зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст. 366 ч.1 КК України.

- Дії ОСОБА_15 перекваліфікувати зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст. 366 ч.1 КК України.

Таким чином, суд вважає, за необхідне остаточно кваліфікувати дії підсудних, а саме:

- ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 за ст. 366 ч.1 КК України.

- ОСОБА_16 за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3,28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України - виправдати у зв`язку з відсутністю в її діях складів злочинів.

Крім того ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 органом досудового слідства пред`явлено обвинувачення за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3; 28 ч.3,366 ч.2; 191 ч.5 КК України. Епізоди, зазначені в обвинувальному висновку у всіх підсудних під №31-33.

З огляду на викладене, суд першої інстанції заначив, що епізоди (№31-33) повністю відповідають епізодам раніше розглянутим і вже інкримінованих №28-30, (виняток становить безпідставне включення слідчим в описову частину ст.191 ч.5 КК України, посилання на дії невстановленої особи, яка підписала в банку документи за ОСОБА_43 (при цьому епізод за участю ОСОБА_43 в подальшому інкриміновано підсудним самостійним епізодом), суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 як лишні інкриміновані епізоди обвинувачення (31-33) за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3; 28 ч.3,366 ч.2; 191 ч.5 КК України.

Крім того ОСОБА_26 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 органом досудового слідства пред`явлено обвинувачення за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3; 28 ч.3,366 ч.2; 191 ч.5 КК України, епізоди в обвинувальному висновку №34-48. (Пронумеровані слідчим, як 35-50)

З огляду на, що досліджувані групи епізодів (34-36; 37-39; 40-42; 43-46; 47-49) не мають між собою відмінностей в описі інкримінованих складів злочинів, суд вважає, недоцільним описувати їх кожен раз окремо один від одного і повторювати аналіз для кожної групи.

Таким чином, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення ОСОБА_26 ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 як надмірно диктував епізоди по ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3; 28 ч.3,366 ч.2 КК України, належать до групи 40-42 - щодо ОСОБА_42 , а так само виключити, як лишні інкриміновані епізоди щодо ОСОБА_41 (Раніше досліджена група епізодів №28-30.)

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінальної справи, аналізу та належної правової оцінки наявних в матеріалах кримінальної справи доказів дійшов обґрунтованих висновків про необхідність виправдати ОСОБА_14 в зв`язку з відсутністю в її діях складів злочинів, а саме:

- по епізоду № 34-36 / ОСОБА_82 / виправдати за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України.

- по епізоду № 37-39 / ОСОБА_83 / виправдати за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України.

- по епізоду № 40-42 / ОСОБА_42 / виправдати за ст. 191 ч.5 КК України

- по епізоду № 43-46 / ОСОБА_48 / виправдати за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України.

- по епізоду № 47-49 / ОСОБА_46 / виправдати за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України.

ОСОБА_13 , суд першої інстанції вважав за необхідне виправдати у зв`язку з відсутністю в його діях складів злочинів, а саме:

- по епізоду № 34-36 / ОСОБА_82 / виправдати за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 191 ч.5 КК України.

- по епізоду № 37-39 / ОСОБА_83 / виправдати за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 191 ч.5 КК України.

- по епізоду № 40-42 / ОСОБА_42 / виправдати за ст. 191 ч.5 КК України

- по епізоду № 43-46 / ОСОБА_48 / виправдати за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 191 ч.5 КК України.

- по епізоду № 47-49 / ОСОБА_46 / виправдати за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 191 ч.5 КК України.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що в ході досудового слідства було достовірно встановлено і доведено, що ОСОБА_14 і ОСОБА_13 будучи посадовими особами, діючи умисно, внесли в офіційні документи завідомо неправдиві для них відомості, а саме: ОСОБА_14 внесла в довідку про доходи ОСОБА_43 відомості не відповідають дійсності - навмисне завищивши суму заробітку працівника. ОСОБА_15 діючи навмисне запевнила її (довідку ОСОБА_43 ) ОСОБА_13 вніс в довідку про доходи ОСОБА_84 , ОСОБА_46 , ОСОБА_82 , ОСОБА_48 відомості не відповідають дійсності - навмисне завищивши суму заробітку співробітників, що підтверджується дослідженими висновками почеркознавчих експертиз.

З огляду на те, що в ході судового слідства не знайшла свого підтвердження факту створення організованої групи попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та інших злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи, а так само не знайшов свого підтвердження кваліфікуючу ознаку ст.366 ч.2 КК України- приведення до тяжких наслідків, суд першої інстанції вважав за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_14 , ОСОБА_13 . ОСОБА_15 , а саме:

- Дії ОСОБА_14 перекваліфікувати зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст.366 ч.1 КК України / епізод по підробці довідки №102 ОСОБА_43 /

- Дії ОСОБА_13 перекваліфікувати зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст.366 ч.1 КК України. / Епізоди 34-36; 37-39; 43-46; 47-49

- Дії ОСОБА_15 перекваліфікувати зі ст.ст.28 ч.3, 366 ч.2 КК України на ст.366 ч.1 КК України / епізод по підробці довідки №102 ОСОБА_43 /

Крім того, суд першої інстанції виправдав ОСОБА_15 і ОСОБА_16 за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України в зв`язку з відсутністю в їх діях складів злочинів. / Всі епізоди досліджуваних груп 34-36; 37-39; 40-42; 43-46; 47-49, крім епізоду з підробкою довідки ОСОБА_43 у підсудної ОСОБА_15 /

Обґрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції послався на те, що відповідно до матеріалів кримінальної справи встановлено, що з усіх груп інкримінованих епізодів ОСОБА_26 проставила свій підпис в довідках про заробітну плату тільки у ОСОБА_42 (Раніше виключений з обвинувачення як надмірно поставлений) а так само у ОСОБА_43 (Епізод щодо якої, в самостійну групу зі ст. 191 ч.5 КК України не пред`являвся). ОСОБА_13 проставив підпис в довідках про доходи на ім`я ОСОБА_84 , ОСОБА_46 , ОСОБА_82 , ОСОБА_85 .

Згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_14 надала «заздалегідь приготовлений пакет документів» ОСОБА_16 , яка в свою чергу «обманним шляхом» вмовила ОСОБА_86 підписати кредитні договори. Даний факт, нібито встановлений слідчим не знайшов свого підтвердження в суді, так як ні ОСОБА_16 ні ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 ні інші свідки не підтвердили зазначених обставин.

Суд першої інстанції зазначив, що ні перелік доказів представлених досудовим слідством і перерахованих в обвинувальному висновку, в подальшому дослідженим судом, ні факти досліджені в судовому засіданні, не підтвердили того, що ОСОБА_14 , ОСОБА_13 скористалися підробленими довідками / по інкримінованих епізодах / надавши їх у відділення банку.

При цьому виходячи з тексту самого обвинувачення в скоєнні злочинів передбачених ст.358 ч.3 КК України, неможливо визначити умови скоєння даного злочину, так як ні місце, ні інші обставини необхідні для наявності в діях підсудної складу злочину слідчим не зазначені.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в судовому засіданні не було встановлено фактів наявності вини в діях підсудних а інші докази, об`єктивно підтверджують вину в скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 28 ч.3, 366 ч.2 КК України відсутні, у зв`язку з чим суд першої інстанції вважав за необхідне виправдати підсудних за вказаними статтями / по інкримінованих епізодах / з причини відсутності складів злочинів.

Свідок ОСОБА_81 . Допитаний в суді, заявив, що самостійно брав кредит в банку і користувався отриманими грошима. Згідно оголошених показань свідка ОСОБА_45 , свідок не знав, хто скористався і отримав на його ім`я кредит в банку.

Докази, зазначені в обвинувальному висновку і досліджені в суді так само не містять підтвердження того, що ОСОБА_14 і члени організованої групи отримали і розподілили між собою кредит в сумі 20000 гривень від «невстановленого досудовим слідством особи» отримав кредит від імені ОСОБА_82 , ОСОБА_48 , ОСОБА_84 , ОСОБА_87 .

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що слідчий безпідставно дійшов висновку про наявність складу злочину, що передбачає створення і участь організованої групи, так як жоден із доказів поданих до суду не містить підтвердження того, що дії ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 охоплювалися єдиним умислом і всі зазначені особи зловжили своїм службовим становищем, заради досягнення конкретної мети.

Суд так само вважає, що інкримінована кваліфікуюча ознака «вчинений в особливо великих розмірах» не знайшла свого підтвердження, так як сума інкримінованого «шкоди» - 26260 гривень / епізод ОСОБА_82 /; / ОСОБА_44 /; / ОСОБА_42 /; / ОСОБА_85 /, згідно зі ст. 191 КК України не відноситься до особливо великого.

Таким чином, суд вважав, за необхідне остаточно кваліфікувати дії підсудних, а саме:

- ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 за ст. 366 ч.1 КК України.

- ОСОБА_15 , ОСОБА_16 виправдав за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України в зв`язку з відсутністю в їх діях складів злочинів. Всі епізоди досліджуваних груп /34-36; 37-39; 40-42; 43-46; 47-49 крім епізоду з підробкою довідки ОСОБА_43 у підсудної ОСОБА_15 /.

Крім того ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 органом досудового слідства пред`явлено обвинувачення за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3; 28 ч.3,366 ч.2; 191 ч.5 КК України, епізоди пронумеровані слідчим як №49-51; 52-54

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінальної справи, аналізу та належної правової оцінки наявних в матеріалах кримінальної справи доказів дійшов обґрунтованих висновків виправдати ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 в зв`язку з відсутністю в їх діях складів злочинів, а саме:

По епізоду № 49-51 / ОСОБА_88 / виправдав за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України.

По епізоду № 52-54 / ОСОБА_89 / виправдав за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України.

Згідно з оскарженим вироком, кредитні відносини №1765 і №1764 в ході досудового слідства не вилучалися. Довідки з нібито завищеною сумою заробітної плати ОСОБА_88 і ОСОБА_89 в матеріалах справи відсутні, що так само підтверджується неконкретним зазначенням слідчого про суми внесених в довідки - «... заробітна плата ОСОБА_88 і ОСОБА_89 склала понад 20000 гривень »,

При цьому, як суд першої інстанції правильно поставив під сумнів доводи обвинувачення, оскільки зазначені довідки не були об`єктом почеркознавчої експертизи, у зв`язку з чим не погодився з висновками досудового слідства про те, що дані довідки були підписані і видані саме ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_15 а потім використані ОСОБА_16 .

Таким чином, ні перелік доказів представлених досудовим слідством і перерахованих в обвинувальному висновку, в подальшому дослідженим судом, ні факти досліджені в судовому засіданні, не підтвердили того, що ОСОБА_14 , ОСОБА_13 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 склали, видали і надалі скористалися / використовували / підробленими довідками / по інкримінованих епізодах / надавши їх у відділення банку.

Крім того органом досудового слідства ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 пред`явлено звинувачення по ст. 191 ч.5 КК України / епізод звинувачення №55, про те, що ОСОБА_14 в складі організованої злочинної групи, спільно з ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , розпорядилися грошима на свій розсуд, завдавши матеріальної шкоди банку на загальну суму 400000 гривень, (по 20000 гривень у кожного з перерахованих кредиторів) є особливо великим розміром.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінальної справи, аналізу та належної правової оцінки наявних в матеріалах кримінальної справи доказів дійшов обґрунтованих висновків виправдати ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 за вказаною статтею в зв`язку з відсутністю в їх діях складу злочину.

З огляду на те, що обвинуваченням не доведено, що дії підсудних містили єдиний умисел на заволодіння кредитними грошима в особливо великому розмірі, а в свою чергу їх дії складаються з різних епізодів раніше вже пред`явлені як окремі і самостійні епізоди звинувачення, дії підсудних навмисне підсумовані досудовим слідством з кредитів отриманих різними особами, при різних обставинах, з метою штучного і формального досягнення збитку необхідного для кваліфікації за ст.191 ч.5 КК України

Суд першої інстанції зазначив, що в список обвинувачення внесені особи, докази участі за якими у звинувачення немає і що раніше не досліджувалися. З огляду на викладене, а також з огляду на, що інших фактів провини підсудних у скоєнні злочину передбаченого ст. 191 ч.5 КК України зі збитком рівним 400000 в судовому засіданні встановлено не було, а інші докази, об`єктивно підтверджують вину в скоєнні вказаного злочину відсутні, суд вважає за необхідне виправдати ОСОБА_14 ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 за вказаною статтею з причини відсутності в їх діях складу злочину.

Крім того, органами досудового слідства дії ОСОБА_14 /Епізод №57/ були кваліфіковані за ст.190 ч.4 КК України за кваліфікуючою ознаками: заволодіння чужим майном та придбання права на майна шляхом обману та зловживання довірою / шахрайство /, вчинене повторно в особливо великих розмірах.

Апеляційний суд погоджується з висновком суд першої інстанції про необхідність перекваліфікувати дії ОСОБА_14 по епізоду №57 /СПД ОСОБА_62 / з ст.190 ч.4 КК України на ст.364 ч.2 КК України (в редакції КК України 1960 р), оскільки ОСОБА_14 зловживаючи своїм службовим становищем, діючи з корисливих мотивів з метою одержання неправомірної вигоди запропонувала СПД ОСОБА_58 здійснити оплачувану комплекс земельних робіт, що надалі їм було проведено. Після виконання робіт ОСОБА_14 діючи з корисливих мотивів, відмовилася оплачувати ОСОБА_58 вартість виконаних їм земельних робіт, перерахувавши кошти передбачені договором сторонньої організації.

Таким чином, обов`язкова ознака необхідний для кваліфікації дій підсудної за ст.190 КК України - заволодіння чужим майном, в дослідженому епізоді відсутній, а інші докази, викладені вище, об`єктивно підтверджують її вину в скоєнні іншого злочину - зловживання службовим становищем, суд вважає за необхідне перекваліфікувати її дії на ст.364 ч.2 КК України (в редакції КК України 1960 р.),а саме: зловживання службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів, в інших особистих інтересах та інтересах третіх осіб використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо вони спричинили тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам окремих громадян.

Крім того, органами досудового слідства дії ОСОБА_26 /Епізод №58/ були кваліфіковані за ст.364 ч.2 КК України по кваліфікуючою ознаками: зловживання службовим становищем, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом інтересам юридичних осіб.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінальної справи, аналізу та належної правової оцінки наявних в матеріалах кримінальної справи доказів дійшов обґрунтованих висновків про необхідність перекваліфікувати дії ОСОБА_14 по епізоду №58 / ТОВ «Обрей» / зі ст.364 ч.2 КК України на ст.190 ч.4 КК України (в редакції КК України 1960 р.)

Згідно з оскарженим вироком, ОСОБА_14 , діючи з корисливих мотивів, з метою розкрадання чужого майна - коштів, ввела в оману генерального директора ТОВ «Обрей» ОСОБА_63 , отримавши від нього передоплату в сумі в сумі 1 417 059 гривень, витративши їх в подальшому на власні потреби.

Суд першої інстанції зазначив про те, що в судовому засіданні фактів наявності вини у вчиненні злочину передбаченого ст.364 ч.2 КК України в діях ОСОБА_14 встановлено не було, а інші докази, викладені вище, об`єктивно підтверджують її вину в скоєнні іншого злочину - шахрайства, суд вважає за необхідне перекваліфікувати її дії на ст. 190 ч.4 КК України (в редакції КК України 1960 р.),а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою / шахрайство / вчинене в особливо великому розмірі.

Крім того, органом досудового слідства ОСОБА_26 було пред`явлено обвинувачення за ст. 15-191 ч.4 КК України, / епізод 59 / за кваліфікуючою ознаками: замах на привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, у великих розмірах.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінальної справи, аналізу та належної правової оцінки наявних в матеріалах кримінальної справи доказів дійшов обґрунтованих висновків про необхідність виправдати ОСОБА_79 за вказаною статтею в зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину.

Згідно тексту звинувачення, слідчий вважає доведеним про те, що ОСОБА_26 будучи директором ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», занизила ПДВ, що підлягає перерахуванню до бюджету в сумі 157091,16 гривень, що призвело до подальшого спотворення податкової звітності за три місяці 2007 року. Однак довести свій умисел до кінця ОСОБА_26 не змогла з причин не залежних від її волі і свідомості - тому що Бердянська ДПІ відмовила ОСОБА_26 в відшкодування заявленого ПДВ.

Суд першої інстанції зазначив, що з пред`явленого обвинувачення, досудове слідство не встановило жодного обставини підлягає обов`язковому доведенню - місце, час, спосіб мотив.

Крім того, в ході допиту в суді експерт ОСОБА_90 , експертиза якої №58 / 3551 було покладено досудовим слідством в якості єдиної підстави для притягнення особи в якості обвинуваченої, пояснила, що згодна з думкою підсудних - бухгалтера ОСОБА_15 , а також ОСОБА_14 про те, що висновки експертизи не вірні, з урахуванням неправильного обчислення початку виникнення зобов`язань зі сплати ПДВ у ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», так як грошові кошти, що надійшли на розрахунковий рахунок від ТОВ «Обрей» за міжнародним договором, були передоплатою а не початком обчислення зобов`язань у підприємства.

З огляду на викладене апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що обвинувачення не містить в собі жодної ознаки підлягає обов`язковому доведенню, а також з огляду на, що інших фактів провини підсудної в скоєнні злочину передбаченого ст.15-191 ч.4 КК України в судовому засіданні встановлено не було, а інші докази, об`єктивно підтверджують її вину в скоєнні вказаного злочину відсутні, суд вважає за необхідне виправдати ОСОБА_79 за вказаною статтею з причини відсутності в її діях складу злочину.

Підсудні ОСОБА_14 та ОСОБА_13 не визнавали свою вину у злочинах, за які їх визнано винуватими та стверджували, що, підписуючи довідки про заробітні плати працівників ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд» не знали точного розміру їх заробітних плат, а зазначені довідки створювала бухгалтер ОСОБА_15 .

Апеляційний суд вважає неспроможними такі твердження підсудних, оскільки ОСОБА_91 була директором ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Буд», а ОСОБА_13 також був директором філіала цього товариства у м.Теплодар, тому, на думку апеляційного суду, керівники підприємства не могли не знати, яку заробітну плату отримують їх працівники. При цьому, допитані судом першої інстанції свідки, які були працівниками товариства, надавали показання про те, що саме ОСОБА_13 на своєму комп`ютері друкував довідки щодо заробітних плат.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку всім доказам у даному кримінальному провадженні, не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й з точки зору їх узгодженості, взаємозв`язку та системності, і вважає, що вони в своїй сукупності взаємодоповнюють один одного і були достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

На думку апеляційного суду, твердження обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_13 про її невинуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень спростовуються фактичними обставинами кримінального провадження, встановленими судом першої інстанції.

Невизнання своєї провини обвинуваченими апеляційний суд розцінює, як намагання ухилитись від кримінальної відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, під час судового розгляду, в повному обсязі дослідив докази у їх сукупності та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.27 ч.3, 366 ч.1, 190 ч.2, 366 ч.1,190 ч.4, 364 ч.2, 209 ч.3 КК України, виправдання ОСОБА_14 за ст.ст.28 ч.3, 358 ч.3, 28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.4, ст191 ч.4 КК України.

Разом з тим, суд першої інстанції, керуючись вимогами ст.49 КК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_14 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.ст.27 ч.3, 366 ч.1, 190 ч.2, 366 ч.1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Крім того, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення

ст.2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року та звільнив ОСОБА_14 від відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі, а так само від інших призначених даним вироком покарань не пов`язаних з позбавленням волі в зв`язку з тим, що вона на момент вступу закону України «Про амністію» відбула більше однієї четвертої призначеного строку основного покарання. (Т.7а.с.14,172)

Також апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, під час судового розгляду, в повному обсязі дослідив докази у їх сукупності та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.27, ч.1 ст.366, ч.2 ст.190, ч.1 ст.366 КК України, та виправдання ОСОБА_13 за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України.

Разом з тим, суд першої інстанції, керуючись вимогами ст.49 КК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_13 за ч.2 ст.27, ч.1 ст.366, ч.2 ст.190, ч.1 ст.366 КК України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності. в зв`язку із закінченням строків давності.

Також апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, під час судового розгляду, в повному обсязі дослідив докази у їх сукупності та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 27 ч.2, 366 ч.1, 366 ч.1 КК України та виправдання ОСОБА_15 за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України.

Разом з тим, суд першої інстанції, керуючись вимогами ст.49 КК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_15 за ст.ст. 27 ч.2, 366 ч.1, 366 ч.1 КК України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, в зв`язку із закінченням строків давності.

Також апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, під час судового розгляду, в повному обсязі дослідив докази у їх сукупності та дійшов правильного висновку про виправдання ОСОБА_16 за ст.ст. 28 ч.3, 358 ч.3, 28 ч.3, 366 ч.2, 191 ч.5 КК України, у зв`язку з відсутністю в її діях складів інкримінованих їй злочинів.

Рішення суду про задоволення цивільних позовів ухвалене з додержанням положень ст.1166 ЦПК України, на підставі документів, які підтверджують завдання потерпілим матеріальних збитків, а також гарантійними листами ОСОБА_14 , у зв`язку з чим апеляційний суд не знаходить підстав для зміни вироку в цій частині.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляції старшого прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , засуджених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та захисника ОСОБА_24 , поданої в інтересах ОСОБА_13 є не обґрунтованими та такими, що не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, в зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 377 КПК України (в ред. 1960 року), пунктами 11, 15 розділу «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляції старшого прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , засуджених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та захисника ОСОБА_24 , поданої в інтересах ОСОБА_13 залишити без задоволення.

Вирок Суворовського районного суду м.Одеси від 18 липня 2014 року, відносно ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3