Справа №186/161/21
Провадження №1-кп/0186/63/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м.Першотравенськ.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Першотравенську кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000009 від 14 січня 2021 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м.Першотравенську, Дніпропетровської області, освіта середня спеціальна, одруженої, маючої на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога неперебуваючої, несудимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383 та ч.1 ст.384 КК України,
В С Т А Н О В И В:
28 грудня 2020 року, приблизно о 10 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що факту спричинення їй тілесних ушкоджень не було, звернулася до Першотравенського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області з заявою, в якій завідомо неправдиво повідомила про факт спричинення їй тілесних ушкоджень. Як зазначила ОСОБА_4 , даний факт мав місце, приблизно о 10 годині 20 хвилин, а саме: невстановлена особа, знаходячись біля 3-го під`їзду, буд. АДРЕСА_2 , спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді непроникаючої різано-колотої рани передньої черевної стінки. При прийнятті заяви ОСОБА_4 була попереджена під розпис в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення про те, що вона буде притягнута до кримінальної відповідальності, згідно зі ст.383 КК України, за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.
Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_4 завідомо неправдиво повідомила про вчинення відносно неї кримінального проступку, 28 грудня 2020 року зареєстрований Першотравенським ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області в електронному Єдиному обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №4858 від 28 грудня 2020 року, відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 по ч.1 ст.125 КК України.
Крім того, ОСОБА_4 після вчинення нею завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину, 28 грудня 2020 року у період часу з 18 години 30 хвилин по 19.00 годину, під час допиту в якості потерпілої, будучи письмово попередженою під розпис начальником сектору дізнання про кримінальну відповідальність по ст.384 КК України - за завідомо неправдиве показання, достовірно знаючи, що факту спричинення їй тілесних ушкоджень не було, надала начальнику сектору дізнання завідомо неправдиві показання про те, що невстановлена особа, знаходячись біля 3-го під`їзду, буд. АДРЕСА_2 , спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді непроникаючої різано-колотої рани передньої черевної стінки, засвідчивши власним підписом правильність своїх показань, викладених у протоколі допиту потерпілої по кримінальному провадженню №0000122. Таким чином, умисно надала начальнику сектору дізнання завідомо неправдиві показання під час провадження досудового розслідування.
Обвинувачена - ОСОБА_4 винною себе в пред`явленому їй обвинуваченні признала повністю, від дачі показань відмовилася, щиро розкаюється у вчиненому.
Обвинувачена - ОСОБА_4 подала суду заяву про розгляд справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, оскільки, свою вину у вчинених правопорушеннях визнає в повному обсязі, обставини вчинених нею правопорушень, які викладені в обвинувальному акті, не оспорює, не бажає викликати до суду свідків по справі та досліджувати докази.
Прокурор не заперечувала проти розгляду справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
У зв`язку з тим, що учасники судового провадження не заперечують проти недослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що обвинувачена та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, не сумніваються в добровільності та істинності своїх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд, в силу ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним їх дослідження.
Вина обвинуваченої у вчиненні нею кримінальних правопорушень у судовому засіданні доказана повністю.
Кваліфікація скоєного ОСОБА_4 по ч.1 ст.383 та ч.1 ст.384 КК України правильна, за ознакою: по ч.1 ст.383 КК України завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення; по ч.1 ст.384 КК України - завідомо неправдиве показання потерпілого, надане органу, що здійснює досудове розслідування.
Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, в ході судового розгляду не встановлені.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що вона скоїла злочин невеликої тяжкості та кримінальний проступок, особу, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаялася в скоєному, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню та малолітню дитину, та вважає за можливе призначити їй покарання по ч.1 ст.383 КК України у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень.
Санкція ч.1 ст.384 КК України передбачає покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.
На підставі ч.1 ст.57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.
Відповідно ч.3 ст.60 КК України покарання у виді арешту не застосовується, зокрема, до жінок, які мають дітей віком до семи років.
Згідно ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується, зокрема, до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 не працює, має на утриманні одну неповнолітню дочку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що, у відповідність ч.1 ст.65 КК України, відсутні законні підстави для призначення обвинуваченій - ОСОБА_4 , покарання в межах санкції ч.1 ст.384 КК України, оскільки санкцією вказаної статті передбачені лише покарання, які з огляду на те, що обвинувачена не працює, має на утриманні неповнолітню та малолітню дітей, не можуть бути до неї застосовані.
При призначенні покарання суд не застосовує ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, так як по ч.1 ст.384 КК України, у відповідність положенням ч.1 ст.65 КК України, до обвинуваченої не застосовується покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.
Враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та суттєво зменшують ступінь тяжкості скоєного, особу винної, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченої без відбування покарання з випробуванням і покладенням на неї обов`язків, у відповідність ст.75 та п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, - суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.383 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, призначити їй покарання по ч.1 ст.383 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік.
У відповідність положенням ч.1 ст.65 КК України не застосовувати до ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання по ч.1 ст.383 КК України з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю в один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі пунктів 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
? не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції після його проголошення.
На вирок може бути подана скарга до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1 .