Справа № 206/1998/20
Провадження № 1-кп/206/49/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2021 р. м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта середня, на утриманні дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 122 ч.1, ст.121 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
28.12.2019 року близько 22:10 годин ОСОБА_9 , знаходився біля магазину «Башні», що розташований у будинку № 22А по вул. Календарній в м. Дніпро, де побачив, як до вказаного магазину підійшов раніше йому знайомий неповнолітній ОСОБА_7 , з яким він почав спілкуватись. В ході спілкування між ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_7 виник конфлікт, в результаті чого у ОСОБА_9 раптово виник злочинний умисел спрямований на спричинення неповнолітньому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 в той же день та час, перебуваючи у вказаному місці, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_7 та перебуваючи у безпосередній близькості, стоячи обличчям до останнього, своєю правою рукою, стиснутою в кулак, наніс неповнолітньому не менше 3-х послідовних ударів в область нижньої щелепи з ліва.

Після чого, ОСОБА_9 з метою подальшого вирішення конфлікту, запропонував ОСОБА_7 пройти в бік території КЗО № 127, розташованої за адресою: вул.Календарна 20-А в м. Дніпро на, що останній дав добровільну згоду.

Цього ж дня, близько 23:00 годин прибувши на територію КЗО №127 по вул. Календарній 20-А у м.Дніпро ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний намір спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_7 та перебуваючи у безпосередній близькості, стоячи обличчям до останнього, своєю правою рукою, стиснутою у кулак, наніс йому не менше 9-ти послідовних ударів в область обличчя з ліва. Від вказаних ударів неповнолітній ОСОБА_7 не втримав рівновагу та присів на впочіпки. В цей час, ОСОБА_9 , не зупиняючись на досягненому своєю правою ногою, взутою в черевик, наніс неповнолітньому ОСОБА_7 один удар в область носу.

Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_9 дочекавшись поки неповнолітній ОСОБА_7 підведеться на ноги, перебуваючи у безпосередній близькості, стоячи обличчям до останнього, своєю правою рукою, стиснутою у кулак, наніс неповнолітньому ОСОБА_7 іще не менше 4-х послідовних ударів в область обличчя з ліва, після чого, з місця вчинення злочину зник.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_9 спричинив неповнолітньому ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи № 1474е від 09.06.2020 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носу з задовільним стоянням уламків, стану після носової кровотечі, закритого втисненого багатоуламкового перелому вилично-орбітального комплексу (в місці переходу виличної кістки ліворуч і передньої поверхні верхньощелепної кістки в проекції пазухи) зі зміщенням уламків в порожнину пазухи та явищами лівостороннього гемосинусу, закритого перелому нижньої стінки лівої орбіти, синця у лівій параорбітальній області, ін`єкції судин лівого ока - які відносяться до СЕРЕДНЬОЇ тяжкості тілесних ушкоджень, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш ніж 21 день).

15.03.2020 року ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 в стані алкогольного сп`яніння на фоні раптово виниклих неприязних стосунків, вчинив сварку з ОСОБА_10 в ході якої у нього виник злочинний умисел, направлений на заподіяння останньому умисного тяжкого тілесного ушкодження. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 15.03.2020 року, приблизно о 11 годині 20 хвилин перебуваючи в приміщені літньої кухні наніс ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки в область ребер зліва, після чого долонями обох рук штовхнув його в область верхньої частини грудної клітини,від чого потерпілий впав спиною на ліжко.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_9 підійшов до ліжка та схилившись над ОСОБА_10 верхньою частиною тіла, наніс йому один удар кулаком правої руки в лобну частину голови та не менше двох послідовних ударів кулаком правої руки в область ребер зліва, після чого три послідовні удари ліктем правої руки в область лобної часини голови останнього.

Далі, 15.03.2020 року ОСОБА_9 , продовжуючи знаходитись у тому

ж положенні наніс ОСОБА_10 ліктем правої руки три послідовні удари в область ребер зліва. В цей час, ОСОБА_10 намагаючись себе захистити та уникнути подальшого спричинення тілесних ушкоджень, здійснив спробу підвестись з ліжка, проте ОСОБА_9 одразу наніс останньому один удар стопою правої ноги в область лівої частини голови, а саме в область лівого вуха останнього. Від вказаного удару ОСОБА_10 не втримавши рівноваги впав спиною на ліжко, а ОСОБА_9 знову схилившись над ОСОБА_10 наніс йому три послідовні удари коліном правої ноги в область ребер зліва.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_9 підвівся на ноги та взяв правою рукою порожню скляну пляшку, яка в цей час знаходилась поруч з ліжком на підлозі, та наніс її нижньою частиною один удар зверху вниз в область лобної частини голови потерпілого ОСОБА_10 .

Після чого, вважаючи доведеними свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_9 , залишив місце вчинення злочину.

Згідно акту судово-медичного дослідження №601 від 14.04.2020 року : синець у лівій очнично-лобній ділянці, синець на лівій вушній раковині з переходом на завушно-потиличну ділянку на шию, переломи лівої виличної кістки, крововиливи у лівих очничній, вилично-щічно-нижньо-щелепній та скронево-тім`яно-потиличній ділянках м`яких покривних тканин голови, під м`якою мозковою оболонкою часток головного мозку (закрито черепно-мозкова травма), переломи ребер: 7-9 праворуч приблизно по передньо-пахвовій лінії, крововиливи у м`язах грудної клітини праворуч від 7 ребра до краю ребної дуги від середньо-ключичної до передньо-пахвової лінії, 4-7 ліворуч по передньо-пахововій лінії, крововилив у м`язах відповідно, 8-12 ліворуч від середньо-пахвової до лопаткової лінії, крововилив у м`яких покривних тканинах від лівої підлопаткової ділянки до краю реберної дуги ліворуч від лівої передньо-пахвової до біляхребтової лінії. Ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у своїй сукупності, стосовно до живих осіб, мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості як небезпечні для життя та привівши до настання смерті (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. "Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України" п.2.1), перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 . Ушкодження у вигляді переломів ребер, стосовно до живих осіб, мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. "Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України" п.2.2), не перебувають у причинному зв`язку

з настанням смертю ОСОБА_10

15.03.2020 року потерпілого ОСОБА_10 доставлено до лікарні

КЗ "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня І.І. Мечникова" за адресою:

м. Дніпро, площа Соборна, буд. 14 в тяжкому стані, який знаходився

в комі 1 ступеня, де ІНФОРМАЦІЯ_2 о 10 годині 37 хвилин від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_10 помер.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у скоєнні злочинів визнав частково, а саме: по епізоду заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 пояснив, що захищався, так як ОСОБА_10 на нього накинувся з ножем. По епізоду спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 вину у скоєному визнав повністю та пояснив, що дійсно наніс кілька ударів останньому в голову.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що померлий ОСОБА_10 є його братом та вони проживали на території одного домогосподарства він у будинку, а брат у літній кухні. 15.03.2020 року, коли він повернувся до дому то зустрів ОСОБА_9 , який виходив з території домогосподарства. За кілька хвилин прибіг ОСОБА_11 та сказав, що брат лежить без тями і потрібно викликати швидку. Коли він прибіг до брата то побачив, що той лежить на ліжку без тями, розбитий лоб та викручені пальці, а поряд сиділа ОСОБА_12 , після чого почав викликати швидку.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 28 грудня 2019 року біля магазину «Башні» по вул. Календарній, 22 А. в м. Дніпро зустрівся із ОСОБА_9 , який попросив телефон, та отримав відмову, як наслідок ОСОБА_9 наніс йому три удари по обличчю. Далі він та ОСОБА_9 пройшли до школи №127, де ОСОБА_9 наніс ще 4-5 ударів по обличчю потерпілого.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що проживала разом із ОСОБА_10 . На час подій була в лежачому стані, так як мала проблеми з ногами, як наслідок завданих ушкоджень з боку ОСОБА_10 . 15.03.2020 року ОСОБА_10 та ОСОБА_9 разом вживали спиртні напої, через спір хто за що сидів між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 почався конфлікт. Коли ОСОБА_9 лежав на дивані, ОСОБА_10 никинувся на нього з ножем, ОСОБА_9 вибив ножа та почав наносити числені удари ОСОБА_10 по тілу та обличчю.Удари наносились з перервами руками та ногами десь приблизно в 5-6 підходів, також наносив ОСОБА_9 удари пустою пляшкою в область голови. ОСОБА_9 не зупинявся незважаючи на її крики та припинив наносити удари коли зрозумів, що потерпілий уже не рухався.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що повернувся з роботи до місця проживання ОСОБА_10 , так як проживав у нього, коли зайшов в літню кухню побачив останнього з розбитим обличчям, поруч з яким сиділа ОСОБА_12 , яка і повідомила, що ОСОБА_10 із ОСОБА_9 побились. Після побаченого пішов до брата потерпілого аби той викликав швидку.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні повідомила, що разом з ОСОБА_14 прийшли до ОСОБА_11 , який мешкав у ОСОБА_10 . Коли зайшли в літню кухню побачили, що ОСОБА_10 лежав на кроваті, поруч з яким сиділа ОСОБА_12 , яка і повідомила, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 побились через те, що останній накинувся з ножем на ОСОБА_9 . ОСОБА_14 викликав швидку, після чого вони пішли.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що разом з своєю цивільною дружиною ОСОБА_13 прийшли до ОСОБА_11 .. Коли зайшли в будинок, побачили ОСОБА_10 , який лежав та хропів, поруч з яким сиділа ОСОБА_12 , яка і повідомила, що ОСОБА_10 кинувся з ножем на ОСОБА_9 та вони побились. Після виклику швидкої пішли разом із ОСОБА_13
-По епізоду спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 :
- свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що очевидцем подій не був, знає про все зі слів потерпілого, який розповів, що ОСОБА_9 його побив.
-свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що був разом з ОСОБА_9 , коли зустрілись із ОСОБА_7 . Як наносив ОСОБА_9 удари ОСОБА_7 він бачив, але не пам`ятає через що розпочався конфлікт. Бачив не менше 5 ударів, швидку не викликали. ОСОБА_9 зупинити не намагався.
На стадії дослідження письмових матеріалів провадження ОСОБА_9 визнав вину у скоєному в повному обсязі та підтвердив обставини, які вказані у обвинувальному акті, при цьому суду показав, що дійсно 28.12.2019 року наніс неповнолітньому ОСОБА_7 кілька ударів в щелепу, а потім ще кілька ударів в обличчя кулаком. Крім того, 15.03.2020 року перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання ОСОБА_10 після нападу останнього на нього з ножем, наніс потерпілому численні удари по обличчю та тулубу, від яких останній помер. На підставі ч. 3 ст.349 КПК України просив далі не досліджувати доказів щодо обставин вчинених ним злочинів.
Окрім того, обвинувачений ОСОБА_9 підтвердив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсним обставинам справи, у вчиненому щиро кається, просить суворо не карати. Підтримав думку свого захисника та просив застосувати до нього ст. 69 КК України.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності його показань про обставини злочинів, добровільності та істинності його позиції.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст.349 КПК України за клопотанням обвинуваченого, захисника та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинених обвинуваченим злочинів, які ніким не оспорювалися, а також роз`яснив їм, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощенного і скороченого розгляду.
Суд, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень доведеною і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто як спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що зумовили тривалий розлад здоров`я , а також вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_9 в сукупності з відомостями про предмет злочинів і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 та ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позититвно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд зазначає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння по епізоду нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 .
Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.
Обвинуваченому ОСОБА_9 суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі, з застосуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Згідно зі ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

На думку суду, враховуючи фактичні обставини справи, не має підстав призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до вимог чинного законодавства, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Доводи захисника ОСОБА_8 про необхідність застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання та клопотання самого ОСОБА_9 є безпідставними, оскільки жодним чином не мотивовані на предмет наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу слід залишити у вигляді тримання під вартою.
Також, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь експерта підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_9 слід рахувати з 17.03.2020 року.

Цивільний позов не заявлявся.
Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд-

З А С У Д И В :

ОСОБА_9 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 121 КК України та за ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 121 КК України - 7 (сім ) років позбавлення волі,

- за ч.1 ст.122 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

В силу ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_9 до відбування покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_9 рахувати з 17.03.2020 року.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу слід залишити у вигляді тримання під вартою.
Речові докази:

-наволочку та ковдру, скляну пляшку «Shabo», ганчір`я, джинсові штани синього кольору, футболку червоного кольору, футболку синього кольору, металевий предмет за зовнішніми ознаками схожий на ніж, дві марлеві серветки зі змивами з рук, контроль марлі ОСОБА_9 , дактокартку заповнену на ім`я ОСОБА_9 , зразки крові ОСОБА_9 , наволочку з РБК, підодіяльник з РБК, джинсові брюки, куртку чорну з коричневими вставками, залишки змивів, які передані на відповідальне зберігання до камери схову Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити;

-пару взуття чорного кольору, дві кофти та джинси повернути власнику - ОСОБА_9 .

-зразки папілярних візерунків, зразки крові опечатані в паперовий конверт, змиви з правої та лівої руки, контрольний змив зберігати в матеріалах кримінального провадження.

-Рюкзак, клавіатура, зарядний пристрій, ноутбук с/н:LXBYL0C00214911F9D1601, які передані на відповідальне зберігання законному представнику потерпілого ОСОБА_18 залишити власнику ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_9 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС витрати за проведення судової експертизи, яка оформлена висновком експерта від 08 квітня 2020 року №19/104-7/3/459 в розмірі 1 307 грн. 60 коп.

Вирок згідно зі статтями 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 4 ст. 349 КПК України, може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1