1Справа № 335/9254/19 1-кс/335/3518/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000249 від 03 серпня 2019 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська (м. Дніпра), громадянина України, який має середню освіту, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює в ІТ сфері, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 14.01.2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки;

- 13.05.2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249 від 03 серпня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.08.2019 року, приблизно о 09 годині 40 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи на території готелю-ресторану «Sea club Сальвадор Далі», розташованого за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, вул. Приморський Бульвар, 204, маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на грунті виниклого конфлікту, під час сумісної бійки, за допомогою ножа, який утримував у правій руці умисно наніс три удари в область грудної клітини та правого плеча, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран грудної клітини справа та правого плеча, а також проникаючого поранення грудної клітини зліва з пошкодженням передньої стінки лівого шлуночка серця, від якого 05.08.2019 у приміщенні Якімівської центральної районної лікарні настала смерть ОСОБА_9 , тим самим ОСОБА_8 умисно вбив ОСОБА_9

04 вересня 2019 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. У той же день письмове повідомлення про підозру, відповідно до вимог чинного законодавства, було направлено поштою за місцем реєстрації ОСОБА_8 11.09.2019 року письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 було вручено батькові підозрюваного - ОСОБА_10 19 вересня 2019 року підозрюваного ОСОБА_8 , з дотриманням вимог ст. 281 КПК України, було оголошено у розшук.

Посилаючись на те, що ОСОБА_8 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків або інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні з підстав, викладених у клопотанні, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування, який до його спливу становить 12 днів.

Захисники підозрюваного у судовому засіданні проти клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, просили у задоволенні клопотання відмовити.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисників, просив у задоволенні клопотання відмовити, та врахувати те, що він не має наміру перешкоджати досудовому розслідуванню, про складення повідомлення про підозру йому не було відомо раніше, а дізнавшись про це від батьків, він одразу самостійно звернувся до суду.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249 від 03 серпня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 115 КК України, у якому 04.09.2019 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з наявних в наданих слідчому судді матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Доводи сторони захисту в цій частині щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду, а матеріали клопотання містять достатньо даних для висновку про причетність ОСОБА_8 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Виходячи з викладеного, покази свідка ОСОБА_11 , допитаного судом за клопотанням сторони захисту, надані у судовому засіданні, які спрямовані на спростування обґрунтованості підозри, суд не оцінює в межах розгляду даного клопотання.

Виходячи із тяжкості інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено прокурором у судовому засіданні, наявність яких підтверджується наданими слідчому судді матеріалами кримінального провадження, та обґрунтовується тяжкістю кримінального правопорушення та характером і ступенем його суспільної небезпеки.

На переконання слідчого судді, доводи прокурора обґрунтовують вірогідність уникнення підозрюваного від кримінальної відповідальності, тоді як доводи сторони захисту щодо недоведеності ризиків не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує поряд з тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, та дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, працевлаштований, раніше засуджений.

Також, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Ніколова проти Болгарії» зазначає, що суд повинен врахувати наведені особою конкретні факти, здатні поставити під сумнів існування умов, які мають суттєве значення для «законності» позбавлення свободи у світлі цілей Конвенції.

Слідчий суддя, вирішуючи клопотання, враховує обставини, встановлені в ході розгляду клопотання, які підтверджуються наданими доказами, зокрема, дані, які характеризують підозрюваного, а також ту обставину, що підозрюваний самостійно з`явився до суду для розгляду даного клопотання слідчого.

Оцінивши доводи учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною захисту в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 наведено достатньо доводів про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу може забезпечити запобігання ризикам, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні.

Виходячи з загальних принципів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судовим органам не надається вибору між тим, щоб „притягнути звинуваченого до суду у розумний строк або дарувати йому тимчасове звільнення до суду. До засудження звинувачений повинен вважатися невинним, і мета такого положення полягає перед усім у забезпеченні „умовного звільнення, якщо продовження його затримання більше не є обґрунтованим. Обґрунтованість будь-якого строку тримання під вартою, яким би коротким він не був, має бути переконливо доведена владою ( рішення у справі „Ідалов проти Росії).

Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення його явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на „розгляд судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, а й передбачає, що „звільнення може бути обумовлено гарантіями з`явитися на судове засідання.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Летельє проти Франції, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні протягом певного часу. За виняткових обставин цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є достатні підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути „формою очікування обвинувального вироку.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.

Враховуючи, що у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак, враховуючи встановлені в ході розгляду клопотання обставини, те, що підозрюваний самостійно з`явився до суду, слідчий суддя вважає не доведеним, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, та приходить до висновку про наявність підстав для застосування, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України , домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. Покладення інших обов`язків слідчий суддя вважає недоцільним.

Такий запобіжний захід, на переконання слідчого судді, є достатнім та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді цілодобового домашнього арешту не виправдовує такого ступеня втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено.

Виходячи з вимог ст. ст. 197, 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування - до 07.07.2021 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, строком до 07.07.2021 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Встановити строк дії даної ухвали до 07.07.2021 року включно.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1