КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,
представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою першого віце-президента ТОВ «Футбольний клуб «Динамо» Київ» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 квітня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, а саме: на автомобіль «Mersedes-Benz ML500, 4-matic», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебуває у власності TOB«Футбольний клуб «Динамо Київ» (), із забороною у користуванні, розпорядженні та відчуженні; на автомобіль «Mersedes-Benz ML500, 4-matic», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , що перебуває у власності ТОВ «Футбольний клуб «Динамо Київ» (), із забороною у користуванні, розпорядженні та відчуженні.

В ухвалі слідчий судді вказав, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, на які необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування або знищення, забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді перший віце-президент ТОВ «Футбольний клуб «Динамо» Київ» ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно відмовити у повному обсязі.
Апелянт вважає ухвалу слідчого судді такою, що постановленою без врахування фактичних обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Віце-президент ТОВ «Футбольний клуб «Динамо» Київ» в своїй апеляційні скарзі посилається на те, що оскаржувана ухвала не містить жодного обґрунтування необхідності застосування таких обмежень прав власника майна та зазначає, що майно, на яке було накладене арешт оскаржуваною ухвалою слідчого судді, знаходиться у розпорядженні ТОВ «Футбольний клуб «Динамо» Київ» з 2016 року. Більш того, 14 лютого 2017 року вже накладався арешт на таке майно з метою проведення відповідних слідчих дій з речовими доказами. Такі слідчі дії були проведені 06 березня 2017 року шляхом огляду автомобілів, в подальшому, арешт був скасований ухвалою слідчого судді Печерського районного суду від 22 серпня 2018 року у зв`язку з закриттям кримінального провадження.

В подальшому, протягом більш ніж 2,5 років ТОВ «Футбольний клуб «Динамо» Київ» не здійснив жодних дій на відчуження чи приховування даного майна, а тому відсутні підстави вважати, що є необхідність обмеження прав у користуванні таким майном.
Таким чином є всі підстави вважати, що слідчим суддею не встановлено, що потреби досудового розслідування обумовлюють такий ступінь втручання у право власності, як обмеження вільного використання ТОВ «Футбольний клуб «Динамо» Київ» такого майна з точки зору розумності і співмірності, а також те, що шляхом накладення арешту може бути виконане завдання для виконання якого сторона обвинувачення звертається із клопотанням - збереження речових доказів.
Крім того, як вказує апелянт, у даному кримінальному провадженні відомості до ЄРДР були внесені 12 березня 2016 року, отже строк досудового розслідування закінчився ще 12 вересня 2017 року.

Слідчим суддею також не було звернено увагу на незаконність постанови заступника Генерального прокурора від 05 березня 2021 року про скасування постанови від 26 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження та доручення здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень (а.с. 109-112), яку було скасовано з метою об`єктивного дослідження обставин справи.
Апелянт стверджує, що на момент скасування постанови про закриття кримінального провадження минули як строки досудового розслідування, так і строк на скасування постанови прокурором, а відтак скасування такої постанови є незаконним.

Звертає увагу суду на те, що розгляд справи відбувався без участі представника власника майна, що свідчить про порушення його прав, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляючи ухвалу має зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який звернувся з клопотанням, не дотрималися.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, місцезнаходження якого місто Київ, проспект Голосіївський, 50, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000083 від 12 березня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України.
27 квітня 2021 року прокурор другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: на автомобіль «Mersedes-Benz ML500, 4-matic», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебуває у власності TOB «Футбольний клуб «Динамо Київ» (), із забороною у користуванні, розпорядженні та відчуженні; на автомобіль «Mersedes-Benz ML500, 4-matic», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , що перебуває у власності ТОВ «Футбольний клуб «Динамо Київ» (), із забороною у користуванні, розпорядженні та відчуженні.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 квітня 2021 року задоволено вказане клопотання прокурора та накладено арешт на зазначені автомобілі, які перебувають у власності ТОВ «Футбольний клуб «Динамо Київ».

Разом з тим, дослідивши обставини провадження, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дійшов до помилкового висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказані транспортні засоби.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно клопотання прокурора, арешт на майно слід накласти з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В даному випадку досудове розслідування здійснюється, згідно витягу з ЄРДР, за ч.2 ст.364 та ч.3 ст.368 КК України щодо службових осіб митного посту "Західний" Київської митниці ДФС. Відносно службових осіб чи юридичної особи ТОВ «Футбольний клуб «Динамо» Київ» кримінальне провадження не проводиться.

З огляду на особливості об`єктивної сторони кримінальних правопорушень за якими проводиться досудове розслідування, посилання в клопотанні та ухвалі слідчого судді на те, що автомобілі є знаряддям вчинення кримінального правопорушення або об`єктом кримінально протиправних дій, зберегли на собі його сліди, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або були набуті кримінально протиправним шляхом, є неконкретними та формальними і не свідчать про наявність законних підстав для накладення арешту на автомобілі з метою забезпечення збереження речових доказів, як про це просив прокурор у своєму клопотання.
Отже, як встановлено колегією суддів, надані матеріали клопотання не містять достатнього обгрунтування обставин, що підтверджують наявність вказаних в ст. 170 КПК України підстав чи розумних підозр вважати, що вказане в клопотанні майно є доказом кримінального правопорушення.

З огляду на вказане, правові підстави з яких прокурор просить накласти арешт на майно, є такими, що не співвідносяться з матеріалами справи, і жодна з них, які лише формально перелічені у клопотанні прокурора, та в ухвалі слідчого судді, не може бути застосована при вирішенні питання про накладення арешту на вказані автомобілі, а тому слідчий суддя необґрунтовано наклав арешт на них, без чіткого визначення правових підстав, як це передбачено ч. 2 ст. 171 КПК України.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, з урахуванням апеляційних вимог, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на автомобіль «Mersedes-Benz ML500, 4-matic», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебуває у власності TOB «Футбольний клуб «Динамо Київ» (), із забороною у користуванні, розпорядженні та відчуженні та на автомобіль «Mersedes-Benz ML500, 4-matic», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , що перебуває у власності ТОВ «Футбольний клуб «Динамо Київ» (), із забороною у користуванні, розпорядженні та відчуженні, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу першого віце-президента ТОВ «Футбольний клуб «Динамо» Київ» ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 квітня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, а саме: на автомобіль «Mersedes-Benz ML500, 4-matic», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебуває у власності TOB«Футбольний клуб «Динамо Київ» (), із забороною у користуванні, розпорядженні та відчуженні; на автомобіль «Mersedes-Benz ML500, 4-matic», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , що перебуває у власності ТОВ «Футбольний клуб «Динамо Київ» (), із забороною у користуванні, розпорядженні та відчуженні - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволені клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, а саме: на автомобіль «Mersedes-Benz ML500, 4-matic», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебуває у власності TOB«Футбольний клуб «Динамо Київ» (), із забороною у користуванні, розпорядженні та відчуженні; на автомобіль «Mersedes-Benz ML500, 4-matic», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , що перебуває у власності ТОВ «Футбольний клуб «Динамо Київ» (), із забороною у користуванні, розпорядженні та відчуженні відмовити.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3381/2021
Єдиний унікальний номер 752/10088/21
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_8
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1