Справа № 561/353/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року смт. Зарічне
Зарічненський районний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Зарічне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 26.04.2021 року, за обвинувальним актом щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чимкент Республіки Казахстан, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, інваліда другої групи, непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України судимості не має, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
09 квітня 2021 року близько 16 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , власником якого та товарів у ньому є фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , з корисливих спонукань, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного власного збагачення, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, таємно викрав електричний змішувач марки ЕС-301, вартістю 468 грн. 50 коп., який знаходився на одній із полиць для продажу, помістивши цей упакований пристрій до власного рюкзака та залишив приміщення магазину, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду у вказаному розмірі. Після цього ОСОБА_5 відніс викрадене до місця свого проживання, що по АДРЕСА_1 , де його зберігав до 27.04.2021 року, дня вилучення працівниками поліції.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У ході судового розгляду до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 від 01 липня 2021 року, за умовами якої сторони погодилися про повне, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, узгодили покарання у виді обмеження волі строком на один рік. На підставі ст. 75 КК України узгодили звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , підтримавши угоду, повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. При цьому пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, реально може виконати взяті на себе відповідно до цієї угоди зобов`язання та просив затвердити угоду.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просив затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.
Прокурор у ході судового розгляду вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , оскільки вона відповідає вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що надав свою письмову згоду прокурору на укладення зазначеної угоди про визнання винуватості між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 . На даний час претензій до обвинуваченого не має, проти затвердження угоди про визнання винуватості судом не заперечував.
Перевіривши угоду про визнання винуватості та заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, його захисника, суд дійшов висновку, що укладення зазначеної угоди сторонами є добровільним, вона відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, і підлягає затвердженню.
Відповідно до ч. 2 і ч. 4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, внаслідок якого шкода завдана не лише суспільним інтересам, але і майновим правам потерпілого ОСОБА_7 .
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним; не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за цією угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання ним винуватості.
При призначенні покарання суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, його посередню характеристику за місцем проживання, стан здоров`я, зокрема, що йому встановлено другу групу інвалідності, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає вимогам закону.
Сторони погоджуються на призначення такого покарання, розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Згідно до ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд також враховує положення ст. 50, 65 КК України, зокрема, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами; особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, у виді обмеження волі строком на один рік.
Разом з цим, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, стан його здоров`я, повне, беззастережне визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання та у відповідності до ч. 2 ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном на один рік, із покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 368-371, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, -
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 від 01 липня 2021 року.
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 2 ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю один рік.
Покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речовий доказ змішувач електричний ЕС-301, упакований в сейф-пакет НПУ ГСУ4458824, який знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області, після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.
Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1