УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/3/21

26 серпня 2021 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костопіль клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000301 від 03.10.2020 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль, Рівненської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, працюючого оператором склоформуючої машини ПРАТ «Костопільський завод скловиробів», обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участі учасників кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_5 , потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000301 від 03 жовтня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_4 подав до суду клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою.

В обгрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 , тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_11 та середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_12 .

Вважає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений спробує незаконно впливати на потерпілих, свідка та експертів у кримінальному провадженні, шляхом погроз, вмовляння чи переконання у дачі вигідних для нього, та переховуватися від суду, оскільки кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, вчинене у стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Представник потерпілої ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_9 підтримала клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, покликаючись на те, що враховуючи поведінку обвинуваченого воно є обгрунтованим.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також підтримали клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечив проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу виді тримання під вартою вказавши, що таке клопотання суперечить законодавству України та практиці Європейського суду з прав людини. Також зазначив, що наведені прокурором ризики є надуманими та нічим не підтверджені. Вважає, що зазначені в клопотанні ризики, зокрема, те, що ОСОБА_3 може переховуватись від суду, зважаючи на тяжкість можливого покарання, не може бути встановлений на основі суворості можливого вироку, а також ризик впливати на свідка, експертів та потерпілих шляхом погроз, вмовлянь чи переконань у дачі вигідних для нього, одночасно необ`єктивних показань, оскільки свідки та один з експертів вже допитані, а відносно потерпілих, то сторона захисту зобов`язується забезпечити поведінку обвинуваченого щодо утримання його від спілкування з потерпілими.

Враховуючи, що ОСОБА_3 має сім`ю: він одружений, в нього є малолітня дитина, яка перебуває на його утриманні, його батько є пенсіонером та має інвалідність і потребує сторонньої допомоги, просив відмовити в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вирішити питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати помешкання в період доби з 22 год. до 07 год. із покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду; утримуватися від спілкування з потерпілими; здати на зберігання до відповідного уповноваженого органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право для виїзду з України та зобов`язанні обвинуваченого цілодобово носити засіб електронного контролю.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, керуючись ст. ст. 176-183 КПК України приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000301 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_3 .

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 12 січня 2021 року, під час підготовчого судового засідання, ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 12 березня 2021 року, який у подальшому, відповідно до ухвали Костопільського районного суду Рівненської області від 29 червня 2021 року, продовжено до 27 серпня 2021 року.

Враховуючи, що 27 серпня 2021 року спливає 60 денний строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , приймаючи до уваги, що судовий розгляд даного кримінального провадження не закінчено, суд вбачає підстави для розгляду питання про продовження строку тримання під вартою.

При вирішенні питання доцільності продовження обвинуваченому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує наступні обставини.

Так, зібрані органом досудового розслідування матеріали свідчать, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, тобто обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому до нього може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на підставі п. 4 ч. 1 ст. 183 КПК України при доведенні прокурором існування ризиків кримінального провадження, визначених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а наявність підстав для тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Суд вважає, що прокурором належним чином обґрунтовано, що обставини, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Зокрема, існує ризик того, що обвинувачений будучи на волі може переховуватись від суду, тобто існує ризик ухилення останнього від кримінальної відповідальності, оскільки відповідно до ч.4 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого, міра покарання за ч.2 ст. 286 КК України передбачає безальтернативну міру покарання - позбавлення волі на строк до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

З огляду на викладене та враховуючи дані про особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в стані алкогольного сп`яніння (1,37 проміле), зважаючи на ступінь тяжкості та характер вчиненого кримінального правопорушення, що призвело до загибелі людини, соціальний резонанс внаслідок вчинення даного злочину, а також на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Встановлені досудовим розслідуванням обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Суд рахує, що наведені стороною захисту доводи про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 менш суворого запобіжного заходу, не переважають вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, та є необґрунтованими та невиправданими, оскільки застосування домашнього арешту, на думку суду, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі .

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Костопіль, Рівненської області, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_2 , громадянину України, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 22 жовтня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

СуддяОСОБА_1