30.08.2021
Справа № 642/5677/21
Провадження №1-кс/642/3006/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові), Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_3 , про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0000382 від 10.08.2021 за ч.2 ст. 367 КК України,
в с т а н о в и в :
Слідчий Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові), Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова з клопотанням про надання тимчасового доступу до документів, які знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме інформації щодо перерахування на користь ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » пені за несвоєчасне відшкодування ПДВ, фактичного надходження вказаних коштів на рахунок підприємства.
Слідчий в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає його таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно п.6 ч.2 ст. 160 КПК України, клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів повинно містити відомості про неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч.5 ст. 40 КПК України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Положення ч.2 ст. 93 КПК України передбачають, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб потрібних речей і документів.
В той час, як оцінюючи потребу застосування такого заходу в досудовому розслідуванні як надання тимчасового доступу до речей і документів, слідчий суддя повинен переконатися в тому, що слідчим або прокурором уживалися заходи щодо одержання речей чи документів, про тимчасовий доступ до яких йдеться в поданому клопотанні, в добровільному порядку.
В судовому засіданні не встановлено факту доведеності слідчим зазначеного елементу локального предмету доказування без ухвали слідчого судді, хоча тягар такого доказування кримінальним процесуальним законом покладено на слідчого та прокурора.
Виходячи з вищенаведеного, клопотання слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові), Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів задоволенню не підлягає, як передчасне.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 93, 159, 160, слідчий суддя,-
у х в а л и в :
Клопотання слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові), Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя