У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду кримінальне провадження кримінальне провадження №308/11346/16-к, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001570 від 08.10.2015 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, начальника охорони ТзОВ «Термал Стар», із середньою спеціальною освітою, раніше не судимому, одруженому, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження №308/11346/16-к, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001570 від 08.10.2015 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.
Згідно обвинувального акту 28.09.2015 року близько 17.00 год. гр. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем своєї роботи на посаді начальника охорони, а саме на території ТзОВ «Термал Стар», що розташоване в с. Н.Солотвино, Ужгородського району під час чого в старшого охоронника ОСОБА_6 виникла підозра, що громадянин ОСОБА_7 , який перебуваючи на вищевказаній території, на посаді охоронця знаходився в стані алкогольного сп`яніння про, що письмово повідомлено ОСОБА_8 в результаті чого між останнім та ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої гр. ОСОБА_5 умисно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання наслідків наніс два удари кулаком в область обличчя гр. ОСОБА_7 , цим самим спричинивши йому тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта від 08.12.2015 року №1086 на основі даних у висновку спеціаліста №961 судово-медичного обстеження у громадянина ОСОБА_7 з урахуванням даних медичної документації, відповідно з питань поставлених на вирішення даної експертизи на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_7 виявлено накладні фіксуючі шини Тігерштетта на ділянку верхньої та нижньої щелепи. Згідно даних медичної документації в нього виявлено: Травматичний двохсторонній перелом нижньої щелепи: ментальний з права, ангулярний зліва. Вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути затиснуті в кулак руки та обуті ноги сторонньої людини. По давності виникнення тілесні ушкодження вкладаються в час події, що відбувалася 28.09.2015 року.
Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці, згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Згідно додаткового висновку експерта №198 від 04.03.2016 року на основу даних викладених у висновку експерта №1086 у громадянина ОСОБА_7 з урахуванням даних медичної документації на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_7 виявлено накладні фіксуючі шини Тігерштетта на ділянку верхньої та нижньої щелепи: ментальний справа, ангулярний зліва. Тілесні ушкодження у вигляді «травматичного двохстороннього перелому нижньої щелепи: ментальний справа, ангулярний зліва» найбільш імовірно виникли внаслідок дії удару тупим твердим предметом з обмеженою травматичною поверхнею (рука затиснута в кулак) в ділянку кута нижньої щелепи зліва. При цьому не виключена можливість даного виду тілесного ушкодження в результаті двох ударів рукою затиснутої в кулак: так перший удар мав прийтися в ділянку підборіддя справа, а другий - в ділянку кута нижньої щелепи зліва.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесного ушкодження.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 подали клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, яке підтримав, та просив закрити кримінальне провадження за ч. 1 ст. 122 КК України та звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно нього - закрити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності і звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.
Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від досудового розслідування або суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.
Ухвалою Верховного Суду від 22.05.2018 року № 665/2387/14-к встановлено, якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи.
Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення) дії, що кваліфікуються за ч. 1 ст. 122 КК України, віднесені до злочину середньої тяжкості. У зв`язку із прийняттям змін до КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, на даний час відноситься до нетяжкого злочину.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення) особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України зазначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно обвинувального акту, днем вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України є 28.09.2015 року. Тобто на момент судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 закінчилися строки давності, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та надав на це свою згоду. Крім того, судом було роз`яснено обвинуваченому наслідки такого закриття, а також те, що підстава з якої обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою. При цьому обвинувачений ствердно відповів, що розуміє наслідки такого звільнення.
Відповідно до матеріалів справи, із врахуванням положень ст. 49 КК України, суд дійшов висновку, що перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, обвинувачений не ухилявся від досудового розслідування та суду та не вчинив нового злочину, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також відсутні будь-які дані про вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення чи його ухиляння від явки на виклик слідчого, прокурора чи суду.
Враховуючи вище наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, суд вважає клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення і приходить до висновку про можливість закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 122 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
На підставі ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 285-286, 288, 369-372, 381, 382, 395 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження по обвинуваченні ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 КК України у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0001570 від 08.10.2015 року відносно ОСОБА_5 закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1