Справа № 369/7732/21
Провадження № 1-кс/369/1529/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024від 26.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернулася до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що у провадженні Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження за №0000024 від 26.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.02.2021 надійшла заява від громадянина ОСОБА_4 про те, що громадянка ОСОБА_5 використала завідомо підроблений документ, а саме договір позики на суму 87 000 доларів США, апеляційна скарга від 19.03.2020, заява від 28.04.2020 про відкликання апеляційної скарги та заява від 16.03.2020 про вчинення злочину від імені заявника.
В ході досудового розслідування в якості потерпілого допитано ОСОБА_4 , який повідомив про те, що 30.08.2006 між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було зареєстровано шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва.
Відповідно до договору купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва, 14.10.2009 у рівних частинах між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було придбано об`єкт незавершеного будівництва, загальною площею 228,1 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0, 120 га. кадастровий номер :02:010:0100, за цією ж адресою.
Частину грошових коштів у сумі 87 000 доларів США для придбання вищезазначеного об`єкту незавершеного будівництва надала безоплатно його колишня теща ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на даний час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані грошові кошти були перераховані на банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на ім`я ОСОБА_4 , за заявою ОСОБА_5 від 09.09.2009 року. Також, частину коштів у розмірі 27 000 доларів США для придбання об`єкту незавершеного будівництва та земельної ділянки надав ОСОБА_4 . Крім того, для завершення будівництва об`єкту та приведення його в стан придатний для проживання, ОСОБА_4 було витрачено додаткові кошти в сумі 75 000 доларів США. Будь-який договір позики між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не укладався.
14.09.2011 рішенням Солом`янського районного суду м. Києва розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (дівоче прізвище ОСОБА_8 ).
05.05.2016 за домовленістю із колишньою дружиною свою частину будинку та частину земельної ділянки потерпілий ОСОБА_4 подарував доньці ОСОБА_9 .
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.03.2018 у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про стягнення коштів відмовлено. Під час огляду вказаного рішення встановлено, що в позовній заяві позивачка посилалася на те, що в 2009 році остання планувала переїхати на постійне місце проживання до України. Щоб не перевозити велику суму коштів з собою за кордон, її донька ОСОБА_7 вмовила перерахувати кошти на рахунок чоловіка ОСОБА_4 , а в разі необхідності кошти їй будуть повернуті на першу вимогу. Тому, 09.09.2009 року без будь-якого договірного зобов`язання, правової підстави, ОСОБА_5 перерахувала ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 87 000 доларів США. В матеріалах справи відсутні докази неможливості перевезення готівкових коштів через кордон, або неможливість зняття даних коштів самою позивачкою вже в Україні, або залишення їх на рахунку.
Крім того, 26.09.2019 рішенням ІНФОРМАЦІЯ_4 позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики задоволено частково та постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму боргу за договором позики від 17.08.2009 року в розмірі 87 000 доларів США, що еквівалентно 2 463 840 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 8810 грн. У решті позову до ОСОБА_7 відмовлено.
Під час огляду вищевказаного рішення встановлено, що у своїй позовній заяві ОСОБА_5 посилається на договір позики між нею та ОСОБА_4 від 17.08.2009 року, відповідно до якого остання позичила ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 87 000 доларів США, і якій він мав їй повернути не пізніше кінця 2016 року.
Враховуючи вищевикладене, в позовній заяві ОСОБА_5 маються розбіжності в показаннях останньої. Під час подання позову про стягнення грошових коштів до ОСОБА_4 в 2018 році будь-якої мови про існування договору позики на суму 87 000 доларів США не вказувалося, а в позовній заяві від 2019 року вже йдеться про наявний договір позики.
17.08.2009 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 нібито був укладений договір позики. Згідно даного договору ОСОБА_5 нібито позичила ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 87 000 доларів США. Ніби-то своїм підписом на договорі позичальник засвідчив, що грошові кошти від позикодавця він отримав у повному обсязі до підписання цього договору, хоча згідно довідки з «ОТП Банк», грошові кошти в сумі 87000 доларів США перераховані за заявою ОСОБА_5 на рахунок ОСОБА_4 після підписання цього договору, тобто 09.09.2009.
В свою чергу, згідно показань ОСОБА_4 , останній ніяких договорів позики з ОСОБА_5 не укладав та грошові кошти в сумі 87 000 доларів США не позичав, а отримав їх безоплатно. Будь-яких підписів останній не ставив, та взагалі останньому не було відомо про наявність судових рішень за позовом до ОСОБА_5 про стягнення з нього заборгованості в розмірі 87 000 доларів США.
Таким чином, метою вчинення кримінального правопорушення у виді використання завідомо-підробленого документу договору позики від 17.08.2009, а також саме підроблення цього договору, було отримання позитивного рішення ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_5 щодо стягнення з ОСОБА_4 грошових коштів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити (здійснити їх виїмку).

При цьому, договір позики від 17.08.2009 року, відноситься до охоронюваної законом таємниці відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 162 КПК України, оскільки становить конфіденційну інформацію.

Таким чином, на даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у вилученні оригіналу цивільних справ № 369/12546/18, провадження № 2/369/1790/19 та № 369/9462/17 провадження № 2/369/535/18. При цьому, вищезазначені документи перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а тому незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ з вилученням оригіналу вказаного документу, на даному етапі може зашкодити проведенню подальшого досудового розслідування.

Тому слідчий просив суд надати тимчасовий доступ з можливістю вилучити (здійснити виїмку) оригіналу цивільних справ № 369/12546/18, провадження № 2/369/1790/19 та № 369/9462/17 провадження № 2/369/535/18, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Учасники процесу, повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч.3 ст.244 КПК України неприбуття слідчого не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд розглядає клопотання у відсутність особи, у володінні якої знаходяться вказані документи, з метою унеможливлення завчасного знищення або переховування документів, зазначених у клопотанні.
В силу ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження є в тому числі тимчасовий доступ до речей, документів.
Згідно до вимог ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Отже, слідчий суддя, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах вважає, що слідчий в поданому клопотанні не зміг належним чином обґрунтувати необхідність вилучення оригіналів цивільних справ, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 159-164,309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024від 26.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1