Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1115/20
Провадження № 1-кп/499/31/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Одеської області обвинувальний акт кримінального провадження №0000163 внесеного до ЄРДР від 23.08.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уроженця с. Червонознам`янка Іванівського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не одруженого, на утримані дітей не маючого, офіційно не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України

ВСТАНОВИВ:

22.08.2020 року приблизно о 17:40 год, точний час судом встановити не виявилося можливим, обвинувачений ОСОБА_4 перебував на пасовищі поблизу с. Знам`янка Іванівського району Одеської області та під час спілкування з малолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ОСОБА_4 виник умисел направлений на задоволення своєї статевої пристрасті будь-яким способом з малолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та усвідомлюючи свою фізичну перевагу над потерпілим, достовірно знаючи, що він є неповнолітньою особою, погрожуючи застосуванням фізичної сили та враховуючи факт перебування їх у безлюдному місці, що виключає факт бути поміченими сторонніми особами, запропонував ОСОБА_7 вступити з ним в статевий контакт, шляхом орального задоволення своєї статевої пристрасті, на що отримав відмову від потерпілого. Надалі, з метою реалізацію свого злочинного умислу та придушення опору потерпілого, а також його залякування, обвинувачений наніс потерпілому ОСОБА_7 декілька ударів долонею руки в область обличчя, тим самим подавивши здатність останнього до опору та скориставшись безпорадним психологічним та фізичним становищем потерпілого, вступив з ним в статевий акт шляхом орального проникнення в тіло потерпілого з використанням геніталій. Продовжуючи свою злочину діяльність, використовуючи словесні погрози в бік потерпілого, з метою продовження задоволення своєї статевої пристрасті, використовуючи безпорадний стан потерпілого та свою фізичну перевагу, в супереч волі потерпілого, зняв з останнього одяг та спідню білизну, після чого обвинувачений вступив з потерпілим в статевий акт шляхом анального проникнення в тіло потерпілого з використанням геніталій, спричинивши останньому тілесні ушкодження у виді тріщин та гематом анального отвору.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними протиправними діями вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинених щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 152 КК України.

Дані обставини були встановлені судом шляхом допиту обвинуваченого, законного представника потерпілого та дослідженням письмових показів по справі.

У судовому засіданні обвинувачений провину визнав, вказав, що він дійсно вчинив дане правопорушення, однак відмовляється надавати покази по обставинам справи, оскільки йому дуже соромно. При цьому, обвинувачений, після перегляду диску відеозапису слідчого експерименту, вказав, що дійсно все відбувалося саме так, при проведені слідчого експерименту жодного тиску на нього не здійснювалося. Просив суд призначити йому мінімальне покарання.

Окрім фактичного визнання своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, вона знайшла своє підтвердження в ході дослідження всієї сукупності доказів по даній справі.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка законний представник потерпілого, яка була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази, показала суду, що 22.08.2020 року після обіду до її сина ОСОБА_7 , який є потерпілим, прийшов однокласник та син, взявши гроші на морозиво пішов гуляти з однолітками. Після того, як син приніс їй решту з магазину, то повідомив, що коли вони гралися на майданчику до них підійшов ОСОБА_8 та запропонував їм піти з ним та поїсти кавунів. Вона заборонила йому йти до ОСОБА_9 , однак син все одно пішов, тому що хотів побачити що за кавуни має ОСОБА_10 , після чого десь приблизно о 18:00 год. син повернувся додому, був переляканий та побитий, вказав їй що його побив ОСОБА_10 та ще й познущався, однак як саме він не повідомив, також син вказав, що ОСОБА_9 обіцяв йому ноутбук та планшет за те що він з ним зробив. Після чого її чоловік поїхав до ОСОБА_11 на мопеді та обвинувачений сказав, що він нічого ОСОБА_12 не робив, то був якийсь дядько з лісу. Зрозумівши, що ОСОБА_13 бреше, вона одразу пішла до роботодавця ОСОБА_11 , та повідомила про вказані обставини, після чого вони поїхали разом до ОСОБА_11 на пасовище та він їм повідомив, що ніяких дій відносно ОСОБА_7 не вчиняв. В цей день вона разом з сином також ходили до місцевого сімейного лікаря, вона оглянула хлопчика та сказала, що їм потрібно після вихідних їхати до лікарні на експертизу. На вечір її син вже заспокоївся, вони повечеряли та лягли спати, а зранку, коли проснулися то вона побачила на спідній білизні сина кров та зрозуміла, що його зґвалтували в анальний отвір, після чого вона викликала поліцію та швидку допомогу.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , яка являється сімейним лікарем в с. Знам`янка Іванівського району Одеської області, показала суду, що вона перебувала вдома, це був вихідний день, точної дати не пам`ятає, спочатку їй подзвонила ОСОБА_15 , а потім прийшла десь о 19:00, почекала, потім зайшла з дитиною ОСОБА_12 , який є її сином, дитини плакала, розповіла про те, що над ним познущався ОСОБА_13 , після чого вона його поверхнево оглянула на наявність пошкоджень тіла. Дитина розповіла, що була в кафе, потім побачила ОСОБА_11 і сама пішла до нього. Дитина в цей час була дуже перелякана, плакала, сказав, що в нього дуже болить горло. Мати ОСОБА_12 ОСОБА_16 , хотіла, щоб вона взяла слизь ОСОБА_12 на експертизу, однак вона відмовила, тому що це не мала права робити, вказала матері дитини на те, щоб вона їхала до Іванівки в поліцію. Що було далі, сказати не може. З приводу анального проникнення їй нічого не було відомо. Вказала, що в її обов`язки не входить обов`язок збирати матеріал для експертиз, вона неодноразово пояснювала матері потерпілого на необхідність звернутися до лікарні в смт. Іванівка. Після того дня більше потерпілого на огляд до неї не приводили, обставини зґвалтування їй не відомі були, знає про дані обставини від інших осіб. Також зазначила, що при огляді крові на дитині не було.

Дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами було встановлено, що 23.08.2020 року законний представник потерпілого ОСОБА_6 звернулася до поліції з заявою про вчинення ОСОБА_17 відносно її сина ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а саме зґвалтування та співробітники поліції правомірно приступили до розслідування вказаного злочину, що підтверджується рапортом, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та витягом з ЄРДР.

Згідно висновку експерта №26 від 30.10.2020 року, при огляді ОСОБА_7 23.08.2020 року було виявлено наступне: виражене почервоніння слизової оболонки області відхідника, поверхневі лінійні надриви нижніх відділів слизової оболонки прямої кишки і відхідника, синець області відхідника. Зазначені ушкодження могли бути спричинені від дії тупого предмету (тупих предметів) з обмеженою контактуючої поверхнею, в місці прикладання, чим міг бути напружений статевий член при спробі скоєння насильницького статевого акту, шляхом введення статевого члену в пряму кишку, давність заподіяння зазначених ушкоджень складає близько однієї доби і може відповідати терміну 22.08.2020 року. Зазначені ушкодження мають поверхневий характер, незначні, скороминучі наслідки (не більше 6 днів) та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта №25 від 30.10.2020 року, які небудь тілесні ушкодження на тілі і навколо статевих органів у ОСОБА_4 , сторонні часточки або нашарування на статевому члені, вади розвитку і рубцеві зміни при огляді не виявлені. Проте вище викладене не виключає можливості здійснення статевого акту з введенням статевого члену в пряму кишку, оскільки у активних партнерів будь яких анатомічних змін статевого члену, характерних для мужолозтва не виникає. У мазках відбитках з голівки статевого члену ОСОБА_4 крові та елементів калових мас не знайдено, знайдені епітеліальні клітини, які належать особі (особам) чоловічої генетичної статі, частину яких можна віднести до багатошарового не зроговілого плоского епітелію, а іншу до морфологічно схожих з клітинами ректального епітелію.

Відповідно до висновків експерта №936 від 08.10.2020 року та №933 від 09.10.2020 року, кров потерпілого ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВО, а кров обвинуваченого ОСОБА_4 відносить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А. На трусах обвинуваченого ОСОБА_4 знайдено кров з домішкою потових виділень та враховуючи групові характеристики обвинуваченого та потерпілого, походження крові на трусах ОСОБА_4 не можна виключити від потерпілого ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку експерта №444 від 06.10.2020 року, неможливо встановити статеву належність клітин елементів калових мас, знайдених на трусах ОСОБА_4 , однак знайдений антиген А не властивий організму обвинуваченого ОСОБА_4 , може походити за рахунок клітин слизової прямої кишки (ректального епітелію) особи в крові якої він міститься, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_7 .

З протоколу проведення слідчого експерименту від 26.08.2020 року та відеозаписом до нього, вбачається, що обвинувачений при проведенні слідчого експерименту у присутності понятих та свого захисника показав місце та спосіб вчинення злочину, показав, що 22.08.2020 року о 17:40 до нього на пасовище прийшов ОСОБА_18 , вони разом завертали худобу, потім у нього щось «перемкнуло» і він вдарив три рази ОСОБА_12 по обличчю долонею, так як останній не хотів займатись з ним оральним сексом. ОСОБА_12 плакав, однак він все одно два рази ввів свій статевий член в його ротову порожнину, після чого змусив його зняти штани та труси шляхом погроз та декілька разів ввів свій статевий орган в його оральний отвір, після чого він припинив свої дії, так як побачив у ОСОБА_12 кров в анальному отворі та відпустив ОСОБА_12 додому та наказав йому нікому нічого не говорити, тобто обвинувачений ОСОБА_4 надавав покази щодо обставин справи, які повністю збігаються з встановленими у судовому засіданні, та у судовому засіданні підтвердив той факт, що під час проведення слідчого експерименту всі події були відображені вірно.

Відповідно до висновку судово-психіатричних експертів №448 від 30.09.2020 року, малолітній потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період досліджуваної по справі кримінальної ситуації, на будь-яке хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав, в тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував, був здатний усвідомлювати значенням скоєних відносно нього протиправних дій, внаслідок яких у нього розвинувся психічний розлад невротичного регістру у вигляді: «Гострої стресової реакції», що в умов кримінальної ситуації призвела до розвитку на час проведення експертизи «Розладу адаптації з переважанням тривожно-фобічної симптоматики», виникнення якого знаходиться в прямому причинно-наслідкового зв`язку зі шкодою, яку було спричинено внаслідок скоєних відносно нього противних дій. Малолітньому потерпілому не рекомендовано приймати участь у судово-слідчих діях.

Відповідно до висновку судово-психіатричних експертів №448 від 06.10.2020 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період досліджуваної по справі кримінальної ситуації, на будь-яке хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав, в тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував, у зв`язку з чим він був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час проведення експертизи ОСОБА_4 на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав, здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, може предстати перед слідством та судом, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати, як вчинення дій сексуального характеру, пов`язані із оральним та анальним проникненням у тіло іншої особи, яка не досягла чотирнадцяти років, з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).

При судовому розгляді є повністю доведеним факт орального та анального проникнення обвинуваченого ОСОБА_4 у тіло малолітнього ОСОБА_7 з використанням геніталій, який мав місце 22.08.2020 року. Дана обставина доводиться показами самого обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав вчинені ним дії, а також матеріалами кримінального провадження.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, а вина його повністю доводиться зібраними та дослідженими по справі доказами.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 раніше не судимий в силу ст.89 КК України, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №448 від 06.10.2020 року хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Суд також враховує поведінку обвинуваченого безпосередньо після вчиненого, який визнав факт вчинення правопорушення, співпрацював зі слідством та судом.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченого повинно бути пов`язано виключно із позбавленням волі в межах санкції ч. 4 ст. 152 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за необхідне продовжити до набрання вироком законної сили, однак не більше ніж на 60 днів, і не знаходить правових підстав для зміни такого запобіжного заходу.

Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України та призначити йому покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 23.08.2020 року.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з 23.08.2020 року до набрання даним вироком законної сили з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Обраний запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 діб, тобто до 02.05.2021 року включно.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 26.08.2020 року на футболку з горизонтальними полосами з написом «Living Star», запаковану в сейф-пакет №EXP0305754, спортивні брюки з написом «Найк», запаковані в сейф-пакет №EXP0305759, труси чоловічі з написом «SD BOY», запаковані в сейф-пакет №EXP0307413, труси чоловічі з написом «INDENA», запаковані в сейф-пакет №EXP0307408 після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази по справі, а саме футболку з горизонтальними полосами з написом «Living Star», запаковану в сейф-пакет №EXP0305754, спортивні брюки з написом «Найк», запаковані в сейф-пакет №EXP0305759, труси чоловічі з написом «SD BOY», запаковані в сейф-пакет №EXP0307413, труси чоловічі з написом «INDENA», запаковані в сейф-пакет №EXP0307408 повернути за належністю.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду через Івановський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити сторонам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1