Справа №:755/6412/21
Провадження №: 1-кп/755/1013/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" липня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув в залі суду у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження заходу забезпечення кримінального провадження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2021 за №0000469 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мологвардійськ, Луганської області, громадянина України, українця, перебуває в цивільному шлюбі, з середньою спеціальною освітою, працюючого не офіційно різноробочим на будівництві, без місця реєстрації, проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-09.12.2008 року Краснодонським місцевим судом Луганської області за ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

-19.03.2009 року Краснодонським місцевим судом Луганської області за ч. 2 ст. 186, КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 місяців;

-19.07.2013 року Артемівським районним міста Луганськ за ч. 2 ст. 186, КК України по покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць;

-19.12.2013 року Ленінським районним судом міста Луганськ за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 5 місяців;

-10.11.2020 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 2 місяці (покарання за вироком не відбуте);

- обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України направлено до Дніпровського районного суду міста Києва для розгляду;

- обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 КК України направлено до Дніпровського районного суду міста Києва для розгляду,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває вказане кримінальне провадження, у якому судом, на виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, на обговорення учасників було поставлено питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченій під вартою.

В судовому засіданні прокурор вважала за можливе продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, оскільки з урахуванням наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні. Додатково повідомила, що характеризуючі дані особи обвинуваченого не змінилися, обставини, регламентовані ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України є дійсними.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистої поруки та передати обвинуваченого ОСОБА_3 на особисту поруку президенту ВСОО «Асоціація по боротьбі з наркоманією і незаконним обігом наркотичних речовин» ОСОБА_6 .

Своє прохання адвокат мотивував тим, що прокурором не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Також вказав, що президентом ВСОО «Асоціація по боротьбі з наркоманією і незаконним обігом наркотичних речовин» ОСОБА_6 виявив бажання взяти обвинуваченого ОСОБА_3 на особисту поруку, оскільки підстав вважати, що ОСОБА_3 може переховатися чи ухилятися від органів досудового розслідування немає та готовий забезпечити явку ОСОБА_3 до органу досудового розслідування або суду для вирішення питання про заміну його запобіжного заходу або участі у процесуальних діях.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав захисника.

Заслухавши думки учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом при вирішенні питання доцільності продовження заходу забезпечення кримінального провадження враховано, що згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, визначені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України. Також при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі ті, що визначені п.п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України.

Станом на день постановлення ухвали обвинувачений, потерпілі та свідки в даному кримінальному провадженні не допитані, матеріали кримінального провадження судом не досліджувалися.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд також враховує наступне.

Відповідно до обвинувального акту судом встановлено такі відомості: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мологвардійськ, Луганської області, громадянина України, українця, перебуває в цивільному шлюбі, з середньою спеціальною освітою, працюючого не офіційно різноробочим на будівництві, без місця реєстрації, проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-09.12.2008 року Краснодонським місцевим судом Луганської області за ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

-19.03.2009 року Краснодонським місцевим судом Луганської області за ч. 2 ст. 186, КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 місяців;

-19.07.2013 року Артемівським районним міста Луганськ за ч. 2 ст. 186, КК України по покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць;

-19.12.2013 року Ленінським районним судом міста Луганськ за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 5 місяців;

-10.11.2020 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 2 місяці (покарання за вироком не відбуте);

- обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України направлено до Дніпровського районного суду міста Києва для розгляду;

- обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 КК України направлено до Дніпровського районного суду міста Києва для розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_3 на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу.

Судом враховано, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у скоєнні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, що підтверджується специфікою вчиненого кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, а також обставинами кримінального провадження, вчиненням злочину за попередньою змовою групою осіб, особою обвинуваченого, а саме наявністю вироків судів, за якими ОСОБА_3 визнавався винним у вчиненні інших кримінальних правопорушень, відсутністю у нього підтверджених сталих соціальних зв`язків, що свідчить про можливість впливу на потерпілих та свідків, перешкоджання встановленню істини в кримінальному провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи, а саме: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи наведене, суд на даній стадії судового розгляду прийшов до висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на даний час не зникли.

При цьому, вони обумовлені у світлі як вказаних відомостей, так і факторів, пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій він піддається до кримінальної відповідальності, з огляду на що суд вважає, що у даному випадку обставини, визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини, визначені ч. 1 ст. 194 цього Кодексу.

Обставини, регламентовані ст. 178 КПК України, у світлі даних про обвинуваченого, не є такими, що вказують на відсутність передумови, визначеної п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України у поєднанні з характером висунутого обвинувачення.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено.

Строк тримання обвинуваченого під вартою не виходить за межі, визначені КПК України та є необхідною мірою з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов, регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 цього Кодексу, тобто тривалість строку тримання під вартою відповідає критерію розумності.

Також до суду звернувся із письмовими заявами про бажання взяти на особисту поруку обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_6 .

У своїй письмовій заяві та зобов`язанні він поручає за виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків і зобов`язується за необхідності забезпечити явку ОСОБА_3 до органу досудового розслідування чи суду на першу на те вимогу, бере на себе відповідальність за ОСОБА_3 , поки від буде знаходитись в центрі реабілітації і проходити повних курс духовно-відновлювальної програми «Шлях до свободи», проте якщо він самостійно покидає заклад реабілітаційного центру, вони знімають з себе поруку і відповідальність за його подальші дії.

В судовому засіданні ОСОБА_6 заяву та зобов`язання підтримав вказавши, що є президентом ВСОО «Асоціація по боротьбі з наркоманією і незаконним обігом наркотичних речовин»

Захисники та обвинувачений заяву підтримали та просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви та передання обвинуваченого на особисту поруку, посилаючись на те, що особиста порука не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого з огляду на ризики, які існують.

Дослідивши письмові зобов`язання, детально роз`яснивши присутній особі, яка виявила бажання взяти обвинуваченого на поруки, вимоги ст.180 КПК України та з`ясувавши її стосунки з обвинуваченим, суд приходить до наступних висновків.

Вимогами статті 180 КПК України визначено, що особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Таким чином, особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку обвинуваченого, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

Крім того, однією з умов обрання такого запобіжного заходу є впевненість суду в тому, що поручителі дійсно можуть впливати на поведінку обвинуваченого та забезпечити його доставлення до органу досудового розслідування чи суду на першу про те вимогу. При цьому важливою передумовою ефективної дії запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є почуття довіри і поваги обвинуваченого до поручителя. Такі взаємовідносини гарантують, з одного боку, прагнення самої особи до дотримання цього запобіжного заходу, а з другого забезпечують можливість реального впливу поручителів на її поведінку.

Аналізуючи зазначені вимоги чинного кримінального процесуального законодавства та дослідженні у ході судового розгляду пояснення, надані особою, яка виявила бажання бути поручителем обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вказана особа не заслуговує на особливу довіру суду, оскільки не є авторитетом у обвинуваченого та є останньому малознайомим.

Крім того, їх взаємовідносини з обвинуваченим не гарантує реальний вплив на поведінку обвинуваченого, оскільки реабілітаційний центр не гарантує не можливості залишення ОСОБА_3 даного закладу та не забезпечить виконання обвинуваченим умов мирного співіснування в суспільстві, а тому передача обвинуваченого на поруки не забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків і не виключає наявних ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви ОСОБА_6 про взяття обвинуваченого ОСОБА_3 на поруки.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строків, визначених ч. 3 ст. 331 КПК України.

Керуючись ст. ст. 131, 177, 178, 194, 331, 369-372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистої поруки президенту ВСОО «Асоціація по боротьбі з наркоманією і незаконним обігом наркотичних речовин» ОСОБА_6 відмовити.

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, тобто до 24.09.2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 29.07.2021 року о 16 год. 00 хв.

Суддя