Справа № 464/1610/21
пр.№ 1-кп/464/287/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Сихівського районного суду в м. Львова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000596 від 15.12.2020 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

за участю: прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6

встановив:

У провадження Сихівського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000596 від 15.12.2020 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 10.03.2021 призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, вважає, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, внесення подання про визначення підсудності немає.
Обвинувачений заперечив щодо призначення судового розгляду, подав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, покликаючись на те, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні не відповідає вимогам КПК України і підлягає поверненню так як правова кваліфікація дій особи повинна містити в собі не тільки посилання на окрему статтю (частину статті) кримінального закону, але і точне формулювання об`єктивної сторони кримінального правопорушення, його кваліфікуючих ознак. Проте, обвинувальний акт відносно нього не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить конкретного формулювання обвинувачення. Також неможливо встановити у чому саме полягає об`єктивна сторона злочину, у якому обвинувачується він, яке його діяння, сторона обвинувачення вважає встановленим. Не зрозуміло, яку роль виконував він, у вчиненні злочину - чи був він безпосереднім виконавцем, або організатором злочину, а від цього залежить правова кваліфікація діяння. Крім того, неправомірна вказівка на наявність обтяжуючих обставин. Водночас, із змісту обвинувального акту не можливо встановити місце вчинення ймовірного кримінального правопорушення, а з положень обвинувального акту прямо слідує, що на досудовому розслідуванні не було встановлено місце вчинення ймовірного злочину. Прокурором ОСОБА_4 , жодним чином не обґрунтоване направлення обвинувального акту за територіальною підсудністю саме до Сихівського районного суду м. Львова, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000596 здійснювалось Слідчим відділом розслідування особливо важливих кримінальних проваджень слідчого управління Головного управління ДФС у м. Києві, нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні здійснювався Київською міською прокуратурою. З огляду на вищенаведене, оскільки обвинувальний акт містить незрозуміле формулювання обвинувачення, такий не відповідає вимогам, встановленим процесуальним законом, обвинувальний акт подано з порушенням правил територіальної підсудності просить повернути його прокурору.
Захисники підтримали клопотання обвинуваченого, вважають, що обвинувальний акт містить незрозуміле формулювання обвинувачення, що позбавляє сторону захисту належним чином забезпечити свою позицію щодо захисту обвинуваченого, формулювання обвинувачення не відповідає зазначеній у ньому правовій кваліфікації, формально не відповідає вимогам, встановленим процесуальним законом зокрема щодо визначення обтяжуючих обставин, його подано з порушенням правил територіальної підсудності, у зв`язку із чим такий слід повернути прокурору.
Прокурор, проти клопотання обвинуваченого заперечив, вказав, що в обвинувальному акті викладено обставини, що вважаються прокурором встановлені на підставі зібраних під час досудового розслідування доказів, всі ці обставини підлягають доведенню в судовому розгляді по суті, об`єктивна сторона кримінального правопорушення належним чином викладена. Погодився, що обтяжуюча обставина зазначена в обвинувальному акті можливо є складовою кваліфікації кримінального правопорушення. Разом з тим, не погодився, що порушено правила підсудності. Так, вважає, що кримінальне провадження підсудне Сихівському районному суду м. Львова, оскільки, наслідки у кримінальному провадженні настали шляхом несплати грошових зобов`язань за місцем знаходження контролюючого податкового органу у Львівській області. Вказав, що досудове розслідування здійснювалось Слідчим відділом розслідування особливо важливих кримінальних проваджень слідчого управління Головного управління ДФС у м. Києві, нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні здійснювався Київською міською прокуратурою. Під час досудового розслідування визначити місце вчинення кримінального правопорушення не представилося можливим, разом з тим встановлено місце настання суспільно-небезпечних наслідків у виді збитків, однак після цього прокурором не вирішувалося питання про зміну підслідності, оскільки про це ніхто не клопотав.
Вивчивши клопотання обвинуваченого, заслухавши думку обвинуваченого, захисників, прокурора, вивчивши обвинувальний акт, суд встановив наступне.

Згідно ст.32 ч.1 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Згідно обвинувального акту вбачається, що «… ОСОБА_3 , будучи директором «ПП Візовий Сервіс Центр» у невстановленому місці … підписав ти уклав договір від 02.01.2014року...»

Зі змісту обвинувального акту встановити інше місце вчинення інкримінованого кримінального правопорушення не представляється можливим.

Обвинувальний акт складено старшим слідчим з ОВС слідчого відділу розслідування особливо важливих кримінальних проваджень слідчого управління Головного управління ДФС у м.Києві, капітаном податкової міліції ОСОБА_7 , затверджено прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Київської міської прокуратури ОСОБА_4 з чого слідує, щодо досудове розслідування проводилося та закінчувалося Слідчим відділом розслідування особливо важливих кримінальних проваджень слідчого управління Головного управління ДФС у м. Києві (м. Київ. вул. Шолуденка, буд 31).

При цьому суд критично розцінює твердження прокурора, про те, що підсудність визначено за місцем настання суспільно небезпечних наслідків, оскільки, положення ст. 32 КПК України не визначає межі територіальної юрисдикції суду за таким принципом.

Крім того, як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 ухилився від сплати до бюджету податку шляхом несплати грошових зобов`язань на бюджетний рахунок Головного управління Державної казначейської служби у Львівській області, що знаходиться у м. Львів, вул. К.Левицького,18.

Відповідно до вимог ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

Згідно вимог п.4 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Таким чином, суд вважає, що дане провадження не підсудне Сихівському районному суду м. Львова, що унеможливлює вирішення питання щодо повернення обвинувального акту прокурору чи призначення кримінального провадження з цим обвинувальним актом до судового розгляду.

За таких обставин даний обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, у зв`язку з непідсудністю кримінального провадження Сихівському районному суду м. Львова Львівської області, необхідно направити до Львівського апеляційного суду для вирішення питання про звернення до Верховного Суду з поданням про направлення матеріалів даного кримінального провадження до Шевченківського районного суду м. Києва, за місцем закінчення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 32, 34, 314, 371, 372, 392 КПК України, суд,

ухвалив:

Матеріали кримінального провадження №0000596 від 15.12.2020 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України направити до Львівського апеляційного суду для вирішення питання про звернення до Верховного Суду з поданням про направлення матеріалів даного кримінального провадження до Шевченківського районного суду м.Києва Київської області.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 15 квітня 2021 року

Суддя ОСОБА_1