Справа № 600/998/18
Справа № 1-кп/951/7/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
законного представника обвинуваченого ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Козова обвинувальний акт та угоду про примирення між сторонами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 19 листопада 2018 року за №0000156 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, учня 2-го курсу Технічного коледжу ТНТУ ім.Івана Пулюя, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, -

в с т а н о в и в:

згідно з обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 26 жовтня 2018 року о 21 години перебуваючи по місцю свого проживання у АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин з метою помсти ОСОБА_7 , виник злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ 2103» реєстраційний номер НОМЕР_1 власником якого є потерпілий ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний намір, 26.10.2018 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, скориставшись вільним доступом, поза волею власника ОСОБА_7 , незаконно заволодів автомобілем потерпілого, що знаходився біля житлового будинку по АДРЕСА_2 , підійшовши до вказаного автомобіля, відчинивши водійські двері, які були не зачиненні, сів за кермо та зміг змінювати напрям руху автомобіля. Після цього ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 викотили автомобіль потерпілого на дорогу та розташували його позаду автомобіля «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_4 .. Надалі приєднав один кінець тросу до автомобіля потерпілого, а інший кінець тросу до автомобіля, яким користувався, розпочали буксирування автомобіля потерпілого в напрямку с.Городище Козівського району Тернопільської області до колгоспного саду, де заштовхали автомобіль у кущові насадження та накрили сухим гіллям для того, щоб його не було видно стороннім особам та покинули зазначений транспортний засіб.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

На підставі ч.1 ст.471 КПК України, захисник обвинуваченого 03.08.2020 року подав до суду угоду про примирення між сторонами кримінального провадження, укладена 03.08.2020 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 ..
Зі змісту угоди про примирення вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в цьому діянні під час судового провадження.
Під час укладення угоди про примирення потерпілий ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_4 узгодили міру покарання останнього за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України із застосуванням ст.69 КК України, а саме у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 просили суд затвердити укладену 03.08.2020 року угоду про примирення.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав зазначену угоду про примирення між сторонами кримінального провадження та просив таку затвердити.
Розглядаючи в порядку ч.3 ст.474, ч.5 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що дії які інкримінуються ОСОБА_4 дійсно мали місце та були скоєні ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, який згідно з ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про примирення.
Також судом перевірено угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання); підстав для відмови в її затверджені не встановлено.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, враховуючи особу обвинуваченого, який примирися із потерпілою стороною, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, попросив вибачення за вчинене кримінальне правопорушення, суд дійшов до висновку що угоду про примирення, слід затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи №4-195/18 від 13.11.2018 року в розмірі 858,00 грн. та судово-дактилоскопічної експертизи №1.4-928/18 від 13.11.2018 року в розмірі 858,00 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 468, 471, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

затвердити угоду про примирення, укладену 03 серпня 2020 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 19.11.2018 року.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому узгоджене в угоді покарання на підставі ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 грн. (одна тисяча двадцять гривень).
Речові докази у кримінальному провадженні:
автомобіль марки ВАЗ-2103, ДНЗ « НОМЕР_3 », який зберігається на штраф майданчику Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області - повернути його власнику;
чохол із водійського сидіння автомобіля який було поміщено в сейф пакети №0010494 та чохол із сидіння пасажира, який було поміщено в сейф пакет №0010493, які поміщені в камеру зберігання речових доказів Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області - повернути його власнику;
два недопалки сигарети «Winston», які були поміщені в сейф пакет №0432052, сліди шини та низу взуття на місці де знаходився викрадений автомобіль, які були від копійовані з допомогою гіпсового зліпка, волосся, яке було поміщене в сейф пакет №043204 знищити;
сліди папілярних узорів пальців рук - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи №4-195/18 та судово-дактилоскопічної експертизи №1.4-928/18 від 13.11.2018 року в розмірі 1 716 грн.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1