Справа № 932/4697/20
Провадження № 1-кс/932/6175/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2020 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , його представника адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000712 від 03.04.2020 року за ч. 3 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про часткове скасування арешту майна, а саме арешту на мобільний телефон SAMSUNGimei: НОМЕР_1 , мобільний телефон КсіоміРедмі нод5+, imei-1: НОМЕР_2 ; imei-2: НОМЕР_3 із сім картою НОМЕР_4 , планшет SAMSUNGSM-T813 s/nR52HA02157V, ноутбук «Lenovo» S510Ps/nWB13049666; ноутбук ASUS X511ME6N0GX965794261,один зарядний пристрій для ноутбука, накладеного ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.10.2020 року.

В обгрунтування клопотання зазначає, що вказаною ухвалою накладено арешт на його мобільні телефони, планшети, ноутбуки, а також деякі з банківських карток, які є його власністю, однак він не має жодного відношення до кримінального провадження, а вказане майно не має ознак речового доказу, передбачених ст. 98 КПК України, а тому накладений арешт є необґрунтованим. Вказує, що обшук в ході якого вилучено майно є неправомірним, а вилученням майна фактично зупинено його підприємницьку діяльність.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник вимоги клопотання підтримали, надали пояснення аналогічні його, просять таке задовольнити. Додатково зазначили, що кримінальне провадження розслідується щодо гр. ОСОБА_6 , за фактом можливих її шахрайських дій. ОСОБА_3 до її діяльності жодного стосунку не має, йому лише відомо, що вона займалась підприємницькою діяльністю, пов`язаною із продажем косметики корейського виробництва через мережу інтернет. Водночас, ОСОБА_3 не заперечив, що із ОСОБА_6 він перебував у фактичних шлюбних відносинах, інколи вона у нього проживала, а також користувалась належними йому ноутбуками, планшетами та телефонами. Зазначає, що він надав слідчому усі паролі до мобільних пристроїв та мереж, а тому орган досудового розслідування мав достатньо часу щоб оглянути арештовані речі.

Слідчий в судовому засіданні щодо вимог клопотання заперечив, вказує, що арешт накладено правомірно та обґрунтовано. Зазначає, що майно вилучено правомірно, в ході попередньо санкціонованого обшуку. Звертає увагу, що дійсно розслідування у кримінальному провадженні здійснюється щодо ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчиненні шахрайських дій, зокрема заволодінню коштами потерпілих під приводом продажу косметики через мережу інтернет. На даний час слідством підготовлено повідомлення їй про підозру, однак таке поки не вручене, оскільки ОСОБА_6 перебуває у м. Маріуполі, де начебто хворіє коронавірусом. Вказує, що вилучені гаджети були предметом огляду, на них виявлено переписку ОСОБА_6 із потерпілими через месенджери та соціальні мережі. На даний час вказана техніка скерована на експертизу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , його представника та слідчого, ознайомившись із доводами клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, а також матеріали, які слугували підставою для арешту майна, слідчим суддею встановлено наступне.

У провадженні СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000712 від 03.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 190 КК України.
До СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт працівників Управління протидії кіберзлочинам в Дніпропетровській області, щодо невстановленої групи осіб, які, шахрайським шляхом, з використанням інтернет-ресурсу, отримують грошові перекази за продаж товарів на території міста Дніпро.
Так, невідомі особи розмістили на сайті «ОЛХ», а також в інтернет-магазині «moya-korea.com.ua» та соціальній мережі «Інстаграм» інформацію щодо продажу товарів, шахрайським шляхом заволодівають грошовими коштами громадян, які потерпілі переказували на банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_6 ..
В ході відпрацювання даної інформації у якості потерпілих були допитані наступні особи, а саме ОСОБА_7 , яка повідомила, що у вересні 2019 року, вона знайшла оголошення, щодо продажу косметики. Після чого заявник здійснив телефонний дзвінок на номер НОМЕР_5 , який був вказаний в оголошені. На дзвінок відповіла жінка та відрекомендувалась як ОСОБА_8 . ОСОБА_9 пояснила, що для того щоб здійснити купівлю косметики потрібно здійснити 70% оплату за вибраний товар та на протязі декількох тижнів буде здійснений переказ косметики. Через мобільний додаток «Viber» на номер телефону заявника надіслали номер банківської картки № НОМЕР_6 , на котру потрібно здійснити оплату за обрану косметику. Замовлення косметики заявник оформив 30.09.2019 на загальну суму 6820 гривень та здійснив переказ на вказану банківську картку. На протязі місяців ОСОБА_9 не відправляла, замовлення за яке заявник здійснив оплату, відповідала про якісь труднощі та необхідність зачекати, після не одноразових розмов стосовно повернення перерахованих коштів, ОСОБА_9 перестала виходити на зв`язок, а замовлення по теперішній час не надіслала.
Також в ході досудового розслідування було встановлено, що потерпіла ОСОБА_10 , у грудні 2019 року за допомогою інтернет ресурсу «olx.ua», знайшла оголошення щодо продажу корейської косметики. Після чого заявниця зробила телефонний дзвінок на номер, який був вказаний в оголошені. На дзвінок заявниці відповіла жінка та відрекомендувалась як ОСОБА_9 . ОСОБА_9 пояснила, що для того щоб здійснити купівлю косметики потрібно здійснити 100% оплату за вибраний товар та на протязі декількох тижнів буде здійснений переказ косметики. Через мобільний додаток «Viber» на номер телефону заявниці надіслали номер банківської картки № НОМЕР_6 на котру потрібно здійснити оплату за обрану косметику. Перше замовлення косметики заявниця оформила 05.12.2019 на загальну суму 5312 гривень та здійснила переказ на вказану банківську картку. Пізніше, а саме 17.12.2019 року оформила замовлення корейської косметики на загальну суму 7830 гривень та здійснила оплату на вказану банківську картку. На протязі декількох місяців ОСОБА_9 не відправляла заявниці, її замовлення за яке вона здійснила оплату, відповідала про якісь труднощі та необхідність зачекати. Після не одноразових розмов стосовно повернення перерахованих коштів ОСОБА_9 перестала виходити на зв`язок, а замовлення по теперішній час не надіслала.
Вищевикладені обставини стали підставою для проведення обшуку за місцем перебування ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає також заявник ОСОБА_3 .
В ході проведеного обшуку виявлено та вилучено мобільні пристрої, комп`ютерну техніку, сім карти, значна кількість банківських карток. Вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Вилучене в ході обшуку майно арештовано, відповідно до ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.10.2020 року.
Згідно протоколів оглядів вилученої техніки, слідчим виявлено, що в такій міститься переписка, яка має суттєве значення для подальшого розслідування кримінального провадження.
На даний час мобільні пристрої, планшет та ноутбуки скеровані для проведення експертизи, що підтверджується постановою слідчого від 23.12.2020 року.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для скасування арешту майна, слідчий суддя зазначає таке.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, саме на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Отже, власник майна повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.

Незважаючи на вказане, заявником не наведено достатніх доводів на підтвердження поданого клопотання.

Натомість слідчим в судовому засіданні доведено, що вилучене майно відповідає критеріям речового доказу, що передбачені ст. 98 КПК України, вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, досудове розслідування кримінального провадження ще не завершено, арештоване майно є об`єктом експертного дослідження, відтак потреба у арешті майна не відпала, актуальність арешту майна та відповідно збереження речових доказів, не зникла.

З врахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 2, 7-9, 131, 132, 170, 174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :
у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000712 від 03.04.2020 року за ч. 3 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1