У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянув апеляційну скаргу представника ТОВ « Ринок-Торг-Сервіс» адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.06.2020 року, якою провадження за клопотанням директора товариства з обмеженою відповідальністю «Ринок-Торг-Сервіс» про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.05.2016 у кримінальному провадженні № 0002365 закрито.

учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_6
захисник: ОСОБА_5

потерпілий: ОСОБА_7

представник потерпілого: ОСОБА_8

В с т а н о в и в :
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.05.2016р.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.

Ухвалою слідчого судді судове провадження за клопотанням директора товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Ринок-Торг-Сервіс» про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.05.2016 у кримінальному провадженні № 0002365 закрито.
______________________________________________________________________

провадження № 11-сс/812/476/20 слідчий суддя : ОСОБА_9

категорія: оскарж.ухвали с/с доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог щодо скасування оскаржуваної ухвали апелянт зазначає, що рішення слідчого судді винесене з порушенням вимог КПК України.

Вважає, що на даний час відпала законна підстава у існуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, який повинен бути знятий у зв`язку з закриттям кримінального провадження, в рамках якого такий арешт був накладений.

Стверджує, що слідчий суддя безпідставно закрив судове провадження, при цьому не скасувавши даний арешт.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, дійшов висновку, що провадження за клопотанням директора товариства з обмеженою відповідальністю «Ринок-Торг-Сервіс» про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.05.2016 у кримінальному провадженні № 0002365 слід закрити.

Дане рішення обгрунтував тим, що чинний КПК не передбачає застосування слідчим суддею процесуальних норм у припиненій кримінальній справі.
І оскільки кримінальне провадження № 0000363 за кваліфікацією ч. 3 ст. 190 КК України щодо події внесеної до ЄРДР 04.05.2016 за №0002365 було 06.04.2020 р. закрите начальником відділення СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 284 КПК України, то судове провадження за вищевказаним клопотанням директора товариства з обмеженою відповідальністю «Ринок-Торг-Сервіс» про скасування арешту підлягає закриттю.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення ухвали без змін, пояснення апелянта на підтримку апеляційної скарги, доводи потерпілого та його представника про закриття апеляційного провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд прийшов до наступного.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчим суддею розглядалось клопотання директора товариства з обмеженою відповідальністю «Ринок-Торг-Сервіс» про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.05.2016 р. у кримінальному провадженні № 0002365.

Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено частинами 1 та 2 ст. 309 КПК.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна, або відмову в ньому, тобто судові рішення, які були постановлені в порядку ст. 173 КПК.

При цьому можливості оскарження ухвал слідчого судді, які прийняті в порядку ст. 174 КПК, зокрема про скасування арешту майна, кримінальний процесуальний закон не передбачає.

В аспекті положень ст.309 КПК України ухвала слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна, або відмову в цьому постановлена за правилами ст. 174 КПК України, не підлягає апеляційному оскарженню.

Разом із тим, оскільки слідчим суддею було прийнято рішення, яке не передбачене КПК України ( ч.2 ст.307 КПК України), колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності прийняти апеляційну скаргу заявника до розгляду та відкрити апеляційне провадження за нею.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У статті 6 Конвенції закріплено принцип доступу до правосуддя.
Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист у виді незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.
Згідно зі змістом положень ст. 174 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна може відмовити в задоволенні клопотання або скасувати арешт майна повністю або частково.

В даному випадку слідчий суддя рішення про закриття судового провадження за клопотанням про скасування арешту майна прийняв на порушення вказаних вимог закону.
Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.
Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.
Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду зазначеному в Постанові від 30.06.2020 року (справа № 727/2878/19) на слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу).
Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу.
Отже, у разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства. І такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України і є ефективним.
Ст.129 Конституції України визначає одними з основних засад судочинства законність, а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Нормами ст. 9 КПК України, передбачено, що у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.

Отже, з огляду на викладене, виходячи з необхідності забезпечення додержання принципу правової (юридичної) визначеності, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а скарга - направленню до суду першої інстанції для розгляду і прийняття рішення з дотриманням вимог КПК України.
За вищевикладеним, апеляційна скарга представника ТОВ « Ринок-Торг-Сервіс» підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ч. 6 ст. 9, ст. ст. 404 407, 415, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ТОВ « Ринок-Торг-Сервіс» адвоката ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.06.2020 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою матеріали скарги представника ТОВ « Ринок-Торг-Сервіс» адвоката ОСОБА_5 направити до Ленінського районного суду м. Миколаєва для розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: