Справа № 305/104/21
Провадження № 1-кп/307/27/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 рокум. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю: прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Тячів, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 листопада 2020 року за №0000632 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, у порядку ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

25 січня 2021 року до Тячівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 листопада 2020 за №0000632, який був направлений для розгляду згідно ухвали Закарпатського апеляційного суду від 21 січня 2021 року.
Ухвалою колегії суддів Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 січня 2021 року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні на 28 січня 2021 року.
В підготовче судове засідання не з`явилася потерпіла ОСОБА_8 , та її представник ОСОБА_9 , про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Від представника потерпілої - адвоката ОСОБА_9 , надійшло до суду клопотання в якому просить підготовче судове засідання провести в межах продовження запобіжного заходу обвинуваченому, щодо інших питань та клопотань в підготовчому судовому засіданні просить оголосити перерву у звязку із зайнятістю в іншому кримінальному провадженні у м. Львові.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку з неприбуттям потерпілої та її представника та одночасно заявив клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання мотивував тим, що наявні ризики передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу та на даний час не відпали, а саме обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи на волі з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу і свідків, а також продовжити злочинну діяльність. Зокрема, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обгрунтовується тим, що ОСОБА_6 усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, який відносяться до особливо тяжких, йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі. Крім того, ОСОБА_6 з урахуванням відсутності у нього міцних соціальних зв`язків, зокрема те, що він не має постійного місця роботи, злочин вчинено стосовно родича, може виїхати із свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України наявність ризику обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілу або ж свідків у даному провадженні шляхом умовляння, підкупу чи погроз з метою зміни наданих ними раніше показань. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що обвинувачений неодноразово засуджений за вчинення корисливих та насильницьких злочинів, не має постійного місця роботи чи джерела доходів, веде антисоціальний спосіб життя. Окрім цього, ще не проведено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, наразі жодні свідки та потерпіла не допитані. У зв`язку з викладеним, вважати, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможуть запобігти настанню вказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 не заперечували проти заявленого прокурором клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, з`ясувавши обставини заявлених клопотань, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що у зв`язку із неявкою потерпілої та заявленим клопотанням представника потерпілої ОСОБА_9 , неможливо провести підготовче судове засідання та вирішувати питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, а тому підготовче судове засідання слід відкласти.
Щодо клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до наступного висновку.
У відповідності до ч. 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. За відсутністю зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 03.11.2020 року ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави на строк до 31 грудня 2020 року та який ухвалою суду від 28.12.2020 року був продовжений строком до 02 лютого 2021 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 не має постійного місця роботи чи джерела доходів, являється неодруженим, на утриманні дітей чи інших осіб не має. Суд не володіє жодними належними доказами на підтвердження міцності його соціальних зв`язків. Лікарських протипоказань проти утримання обвинуваченого під вартою суду не надано.

Натомість, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі, що в свою чергу саме по собі може спричинити бажання обвинуваченого ухилитися від суду.

У межах зазначеного кримінального провадження судовий розгляд ще не розпочато, потерпіла та свідки не допитані. Таким чином, перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитися від суду, матиме змогу вплинути на потерпілу та свідків.
Перелік доказів зібраних під час досудового розслідування, що наведений у реєстрі матеріалів досудового розслідування є вагомим, більш детальну оцінку яким суд надасть в ході судового розгляду під час вивчення змісту цих доказів, однак на даній стадії судового провадження цього достатньо для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також судом враховується міра покарання, яка може бути призначена обвинуваченому разі доведення його винуватості, а усвідомлення обвинуваченими цієї обставини, переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Водночас ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
На переконання колегії суддів, саме застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду здатне забезпечити ненастання зазначених та інших ризиків.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про обвинуваченого, в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання вказаним ризикам, а тому вважає необхідним обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 314, 315 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Відкласти підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 листопада 2020 року за №0000632 про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, на 10 годину 30 хвилин 26 лютого 2021 року.
В підготовче судове засідання викликати учасників кримінального провадження.
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 год. 00 хв. 28 березня 2021 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3