Справа № 561/722/16-к
Провадження № 1-кп/565/5/20
У Х В А Л А

10 квітня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (дистанційно із Рівненського районного суду Рівненської області)
обвинувачених - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (дистанційно із ДУ "Рівненський слідчий ізолятор")
перекладача ОСОБА_17

провівши у залі судових засідань Кузнецовського міського суду відкрите судове засідання по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 від 26.05.2016 року, про обвинувачення:
ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Солтанівка Любашівського району Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Кухотська Воля Зарічненського району Рівненської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ;
ОСОБА_18 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт.Сарата Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ;
ОСОБА_16 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Тараклія Республіка Молдова, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_5 ;
ОСОБА_15 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Надрічне Тарутинського району Одеської області, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_6 ;
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, -
в с т а н о в и в:
З врахуванням одночасної явки в судове засідання захисників обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та перекладача з російської мови для ОСОБА_15 , суд відповідно до ч.3 ст.331 КПК України визнав за необхідне до спливу продовженого строку розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою вказаних вище обвинувачених.
Прокурор ОСОБА_5 просив продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 на 60 днів з метою забезпечення виконання покладених на них процесуальних обов`язків. Згідно з доводами прокурора, застосування більш м"яких запобіжних заходів є неможливим, оскільки ризики переховування обвинувачуваних від суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків, вчинення злочинів не зменшились та не припинили існувати. Прокурор просив врахувати те, що ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину. На думку прокурора, підстави для зміни обвинуваченим запобіжного заходу відсутні.
Захисник ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_8 заперечувала проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_12 , оскільки прокурором не дотримано порядку, передбаченого ст.184 КПК України, щодо подання відповідного клопотання у письмовій формі та вручення такого клопотання обвинуваченому. У зв`язку із цим захисник висловила думку про упередженість та однобокість суду при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених.
Обвинувачений ОСОБА_12 просив надати йому конфіденційне побачення із його захисником, заперечував проти розгляду питання про продовження строку тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_6 наполягала на тому, що оскільки прокурор не подав до суду письмових клопотань про продовження строку тримання під вартою обвинувачених та не вручив таких клопотань обвинуваченим питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених судом не може бути розглянуто.
Обвинувачений ОСОБА_13 заперечував проти розгляду питання про продовження строку тримання під вартою через відсутність захисника поряд з ним.
Захисник ОСОБА_10 висловився проти розгляду питання про продовження строку стримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_15 , оскільки прокурор не подав до суду та не вручив обвинуваченому відповідного письмового клопотання, що унеможливлює здійснення ним належного захисту обвинуваченого під час розгляду в суді питання про продовження строку тримання під вартою. Також зазначив про неможливість розгляду даного питання без участі всіх учасників кримінального провадження, які не з`явились в судове засідання.
Обвинувачений ОСОБА_15 заперечував проти розгляду питання про продовження строку тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_9 зазначила, що тільки сторона обвинувачення може ініціювати питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених. Проте прокурор не подав до суду відповідних письмових клопотань. Тому, на думку захисника, розгляд питання про продовження строку тримання під вартою з ініціативи суду свідчить про упередженість суду.

Обвинувачений ОСОБА_14 не висловив думки щодо продовження строку тримання під вартою, мотивуючи тим, що його захисник не знаходиться поряд з ним.

Захисник ОСОБА_7 вказав на неможливість розгляду судом питання про продовження строку стримання під вартою обвинувачених без участі його підзахисного - обвинуваченого ОСОБА_18 , потерпілих та їх представника, а також перекладача з гагаузької мови. У зв`язку з цим висловив думку про необхідність відкладення розгляду даного питання на іншу дату.
Захисник ОСОБА_11 вважав неможливим розглядати питання про продовження строку тримання під вартою у відсутності всіх учасників кримінального провадження. Також вказав, що судом не розглянуто подану ним заяву про відвід головуючого у справі судді.
Обвинувачений ОСОБА_16 не висловив свою думку.

Заслухавши думки учасників провадження щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинувачених, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 закінчується 19 квітня 2020 року. Отже, до спливу цього строку слід вирішити питання доцільності продовження тримання вказаних обвинувачених під вартою.
Завершення судового розгляду до закінчення строку тримання обвинувачених під вартою є неможливим через такі обставини: складність узгодження дат судових засідань з учасниками провадження через значну кількість учасників кримінального провадження; складність залучення перекладача з гагаузької мови на українську мову; неодноразову заміну суддів у складі суду, що зумовлювала проведення судового розгляду спочатку через клопотання обвинувачених і їх захисників; неодноразову заміну захисників Центром з надання безоплатної правової допомоги обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 за ініціативою захисників; неявку або несвоєчасну явку захисників в судові засідання без поважних причин; несвоєчасне доставлення обвинувачених до залу судового засідання та приміщення для проведення відеоконференції.
Згідно із п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інше кримінальне правопорушення.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
На думку прокурора дані, що характеризують осіб обвинувачених, вказують на наявність ризиків того, що обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , перебуваючи на волі, можуть вчинити нові злочини, незаконно впливати на потерпілих і свідків, ухилитись від суду.
З`ясувавши фактичні обставини, керуючись положеннями ст.ст.177, 178 КПК України, суд прийшов до висновку, що на теперішній час продовжують існувати ризики, у зв`язку з наявністю яких обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , обрано запобіжний захід саме у виді тримання під вартою, зокрема: переховування обвинувачених від суду та незаконний вплив на потерпілих і свідків обвинувачення, і більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для їх запобігання.
При прийнятті такого рішення суд врахував: відсутність у обвинувачених на момент їх затримання постійного місця роботи або навчання, легальних джерел доходів, обґрунтованість підозри у вчиненні ними особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, яке загрожує їм у разі визнання винуватими, розмір майнової шкоди потерпілим, у завданні якої обвинувачуються ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , а також віддаленість постійного місця їх проживання від місцезнаходження суду, яким розглядається дане кримінальне провадження. На момент вирішення питання доцільності продовження строку тримання під вартою вищезазначеним обвинуваченим допит потерпілого ОСОБА_19 не закінчено, а потерпіла ОСОБА_20 та свідки у даному провадженні судом не допитані. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_15 під час досудового розслідування перебував у розшуку, що збільшує ступінь ризику його переховування від суду, а наявність у нього судимості вказує також на схильніть до вчинення злочинів проти власності, що свідчить про наявність ризику вчинення ОСОБА_15 нових злочинів.
Також у суду відсутні достовірні дані про наявність у обвинувачених на даний час постійного місця проживання, а оскільки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 до їх затримання у 2016 році мали зареєстроване місце проживання в Одеській області, а обвинувачений ОСОБА_14 - у Волинській області, тому ці обставини підтверджують існування ризику переховування обвинувачених від суду на території іноземних держав, з якими межують Одеська і Волинська області України та перешкоджання кримінальному провадженню шляхом неявки на виклик суду.
Наведені у судовому засіданні захисниками доводи на неправомірність розгляду судом без наявності клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд відхиляє, оскільки норма ч.3 ст.331 КПК України передбачає обов`язок суду розглянути питання доцільності перебування обвинувачених під вартою до спливу такого продовженого строку також у випадку відсутності відповідних клопотань.
Обвинуваченими та їх захисниками не наведено будь-яких доводів на підтвердження наявності у обвинувачених постійного місця проживання, джерел для існування та міцних соціальних зв`язків. Обставин, які б свідчили про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наявність яких та обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину стали підставою для обрання обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неодноразового продовження строку тримання під вартою, цими учасниками провадження не наведено.
Письмових клопотань про зміну обвинуваченим запобіжного заходу з копіями підтверджуючих документів, обвинувачені і їх захисники до початку або під час цього судового засідання не подавали, відповідно до правил, визначених ст.201 КПК України.
Отже, необхідно продовжити обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 372, 376 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
Продовжити дію обраного обвинуваченим: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.
Строк дії ухвали суду до 08 червня 2020 року включно.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області, а особами, які тримаються під вартою - з дня отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали суду буде оголошено 14 квітня 2020 року о 14 год. 30 хв.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3