08.09.2020 Справа № 696/796/20
Провадження № 1-кп/696/83/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року Камянський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000234 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Флярківка, Кам`янського району Черкаської області, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, утриманців не має, раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участі учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,
експерта ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,
особи, стосовно якої передбачаються заходи медичного характеру - ОСОБА_3 ,
та його законного представника - ОСОБА_7 ,

встановив:
ОСОБА_3 05 травня 2020 року, близько 16 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що ОСОБА_8 забула свої речі, достовірно знаючи, що майно, яке знаходиться в будинку належить ОСОБА_8 , при раптово виниклому умислі на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, таємно, викрав мобільний телефон «Nokia 108 (RM-944)» вартістю 276 грн. 67 коп. в комплекті з флеш-картою «Mikro SD 4 Gb» вартістю 76 грн. 67 коп. відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №8/589 від 22.06.2020, в якому знаходилась сім-карта Kyivstar вартістю 25 грн. та чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 378 грн. 34 коп. Після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, за вказаних обставин ОСОБА_3 зазначеними діями вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Прокурор просив застосувати відносно ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом і лікування у примусовому порядку.

Особа стосовно якої передбачаються заходи медичного характеру ОСОБА_3 від надання показань в судовому засіданні відмовився відповідно до ст. 63 Конституції України.

Законний представник ОСОБА_3 ОСОБА_7 не заперечувала проти задоволення поданого клопотання.

Захисник ОСОБА_3 ОСОБА_6 зазначив, що застосування примусових заходів медичного характеру, які значаться в клопотанні, є доцільними, так як ОСОБА_3 потребує лікування.

Вчинення кримінального проступку ОСОБА_3 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюють ся, а саме:

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні по суті справи пояснив, що купив у свого товариша ОСОБА_3 телефон марки «Nokia» червоно кольору, не пам`ятає за яку суму. Потім у нього вказаний телефон побачив його товариш ОСОБА_10 , та повідомив, що цей телефон належить його дружині ОСОБА_8 після чого телефон був вилучений працівниками поліції;

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні по суті справи пояснив, що побачив у свого товариша ОСОБА_9 телефон марки «Nokia» червоного кольору, який належав його дружині. Перед цією подією дружина була в гостях у ОСОБА_12 , де забула свою куртку з телефоном, коли через декілька днів повернулася по куртку, то там вже телефон не знайшла, у зв`язку з чим звернулася до поліції із заявою про його викрадення;

Даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 від 15.06.2020, згідно якого вбачається, що 05.05.2020 року гр. ОСОБА_3 шляхом вільного доступу здійснив крадіжку мобільного телефону Нокіа червоно-чорного кольору (а.с. 35);

Заявою ОСОБА_13 від 15.06.2020, зі змісту якої вбачається, що останній видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Nokia» моделі RM-344, який йому продав ОСОБА_14 (а.с. 36);

Проколом огляду предмета від 16.06.2020 та фото таблицями до нього, а саме мобільного телефону марки «Nokia» моделі «RM-944» червоно-чорного кольору, який переданий його власниці ОСОБА_8 під розписку збереження (а.с. 37-39);

Постановою про визнання і приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 16.06.2020 (а.с. 40);

Висновком експерта №8/589 від 22.06.2020, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Nokia» моделі RM-344 на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, становить 276,67 грн., ринкова вартість карти пам`яті - 76,67 грн. (а.с. 43-48);

Довідкою про вартість сім-карти (а.с. 54);

Висновком судово-психіатричного експерта №268 від 23.07.2020, згідно якого встановлено, що у ОСОБА_3 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час, ОСОБА_3 виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання, а саме, органічного психічного розладу набутого внаслідок масивної, тривалої алкогольної інтоксикації з вираженими декомпенсованими інтелектуально - мнестичними розладами, грубими особистісними порушеннями з проявами стійкої соціально - побутової дезадаптації, грубими розладами критичних і прогностичних функцій у преморбідно особистості з шизотиповими розладами та розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдромом залежності, постійною формою вживання, перенесеними численними (14) алкогольними деліріями та поліморфними судомними нападами на висоті абстиненції - що позволяло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають, значення у справі, давати про них покази під час проведення з ним слідчих, дій та у судовому засіданні (а.с.55-59).
Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеними раніше викладені обставини вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто кваліфікованого як таємне викрадення чужого майна.
Факт вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння за обставин, встановлених судом, підтверджується прямим доказом показаннями СВІДКІВ ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , які є логічними та послідовними під час досудового розслідування, судового розгляду та узгоджуються з іншими доказами дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на викладене, аналізуючи сукупність доказів у кримінальному провадженні, суд знаходить із достовірністю встановленими та доведеними викладені в ухвалі фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Під час розгляду клопотання прокурор наполягав на застосуванні стосовно ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, у зв`язку із вчиненням ним суспільно небезпечного діяння в стані неосудності.
Аналізуючи надані докази та доводи клопотання, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно з п. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Правилами ч.ч. 1, 3 ст. 94 КК України передбачено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такий примусовий захід медичного характеру, як, зокрема, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, яка може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчинення суспільно-небезпечного діяння потребує тримання у закладі з наданням психіатричної допомоги і лікування в примусовому порядку.
Як встановлено висновком судово-психіатричної експертизи №268 від 23.07.2020 ОСОБА_3 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час, виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання, що дозволяло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають, значення у справі, давати про них покази під час проведення з ним слідчих, дій та у судовому засіданні.
Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_5 повністю підтвердив вказані висновки зазначені у висновку експерта, роз`яснивши, що у відношенні до інкримінованого правопорушення ОСОБА_3 слід вважати неосудним. Він підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду. ОСОБА_3 за своїм психічним станом є суспільно-небезпечною особою, і хвороба на яку страждає Дяченко є хронічною, на думку експерта, потенційно становить суспільну небезпеку для інших осіб, оскільки його стан непередбачуваний, надмірно збуджений в певні періоди, і внаслідок вживання алкоголю, крім того він страждає на епілептичні напади, під час яких може не свідомо завдати шкоди іншим особам.
Висновки експерта в частині захворювання, не усвідомлення та не керування своїми діями ОСОБА_3 не містять суперечностей з іншими доказами, а також обставин, які б ставили їх під сумнів.
Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в стані неосудності.
При цьому суд також враховує характер та тяжкість захворювання ОСОБА_3 вважає необхідним застосувати вид примусового заходу медичного характеру, потреба в застосуванні якого визначена у висновку судово-психіатричної експертизи.
Враховуючи те, що стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили вказане клопотання, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта лише з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку, тому підстави до стягнення з ОСОБА_3 відповідних витрат, наявних у кримінальному провадженні, відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 512-513, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 задовольнити повністю.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Флярківка, Кам`янського району Черкаської області, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом і лікування у примусовому порядку.

Речові докази:

мобільний телефон «Nokia 108 (RM-944)» - який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_16 залишити у власності останньої.

Процесуальні витрати за проведення експертизи № 8/589 від 22.06.2020 року, що складають 653 грн. 80 коп., - віднести на рахунок держави.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 до набрання чинності ухвалою суду не застосовувати.
Копію судового рішення направити:

- до закладу охорони здоров`я за місцем проживання ОСОБА_3 для виконання;

- до органів внутрішніх справ - для контролю.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Кам`янський районний суд протягом 30 діб з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1