Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1464/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2021 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі - слідчий суддя ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача - старшого інспектора відділу дізнання Управління поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000068, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
08 лютого 2021 року дізнавач - старший інспектор ВД УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Подільського районного суду міста Києва з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене в межах вказаного кримінального провадження під час проведення огляду місця події - приміщення кімнати поліції, що розташована на станції метро «Палацу Спорту» КП «Київський метрополітен», а саме на рюкзак чорного кольору, який складається з трьох відділень, всередині якого було виявлено:

- в першому зовнішньому відділенні - електронну книгу в корпусі чорного кольору марки «Kindle», на якій наявний чохол коричневого кольору, поліетиленовий пакет з пазовою застібкою з вмістом пластикової картки (стартовий пакет) ПрАТ «Київстар» з сім-карткою та абонентським номером НОМЕР_1 із зазначеними PIN1, PIN2, PUK1, PUK2;

- в центральному відділенні - чохол чорного кольору з книжкою з написом Instruction Manual, наліпки в кількості 3 штуки з написом «Trump 2020 make liberals cry again», пластиковий контейнер з написом «Стиморол», в якому міститься слот для сім-картки;

- в третьому відділенні - поліетиленовий пакет з пазовою застібкою з вмістом блістеру «Оменпразол-Тева» з таблетками в кількості 7 штук, блістер «Ібупрофен» з таблетками в кількості 2 штуки, блістер «Ібупрофен» з таблетками в кількості 3 штуки та інструкція Logitech, підручник помаранчевого кольору «Мальт Анатомический атлас» проф. ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначила, що вищевказаний рюкзак із наявними у ньому речами та предметами визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та у разі їх повернення власнику вони можуть бути передані іншій особі, знищені або спотворені в будь який спосіб.

У судове засідання дізнавач не з`явилася, хоча про час та місце розгляду клопотання була повідомлена належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою від 08 лютого 2021 року.

Відомостей щодо власника або іншого володільця майна, з приводу якого подане клопотання, дізнавачем у клопотанні не зазначено, не містяться такі відомості і в доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку з чим слідчий суддя був позбавлений можливості здійснити виклик власника чи володільця майна у судове засідання для розгляду даного клопотання згідно з вимогами КПК України.

Враховуючи вищезазначене, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається із клопотання та доданих до нього документів, 04 лютого 2021 року приблизно о 18 год. 15 хв. на переході між станціями метро «Площа Льва Толстого Палац спорту» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, біля ескалатору громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наніс потерпілому ОСОБА_7 удари в область голови та обличчя, чим спричинив фізичного болю останньому.

Відомості за вказаним фактом 04 лютого 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000068 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

04 лютого 2021 року приблизно о 23 год. 52 хв. було проведено огляд місця події, а саме приміщення кімнати поліції, що розташована на станції метро «Палац Спорту» КП «Київський метрополітен», де на лавці синього кольору виявлено рюкзак чорного кольору, який складається з трьох відділень. В першому зовнішньому відділенні виявлено електронну книгу в корпусі чорного кольору марки «Kindle», на якій наявний чохол коричневого кольору, поліетиленовий пакет з пазовою застібкою з вмістом пластикової картки (стартовий пакет) ПрАТ «Київстар» з сім-карткою та абонентським номером НОМЕР_1 з зазначеними PIN1, PIN2, PUK1, PUK2. В центральному відділенні виявлено чохол чорного кольору з книжкою з написом Instruction Manual, наліпки в кількості 3 штуки з написом «Trump 2020 make liberals cry again», пластиковий контейнер з написом «Стиморол», в якому міститься слот для сім-картки. В третьому відділенні виявлено поліетиленовий пакет з пазовою застібкою з вмістом блістеру «Оменпразол-Тева» з таблетками в кількості 7 штук, блістер «Ібупрофен» з таблетками в кількості 2 штуки, блістер «Ібупрофен» з таблетками в кількості 3 штуки та інструкція Logitech, підручник помаранчевого кольору «Мальт Анатомический атлас» проф. ОСОБА_5 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний рюкзак чорного кольору із вищевказаним вмістом було в присутності двох понятих оглянуто та поміщено до поліетиленового пакету, який був обв`язаний ниткою, кінці якої заклеєні паперовою смужкою з відбитком печатки «Для пакетів УП в метрополітені з підписами понятих та дізнавача.

Вказуючи на те, що наведені у клопотанні речі та предмети є тимчасово вилученим майном у відповідності до п.3 ч.2 ст. 167 КПК України, дізнавач просить накласти на нього арешт згідно із ч.2 ст. 170 КПК України.

Вирішуючи обґрунтованість таких доводів дізнавача, слідчий суддя враховує наступне.

Згідно із ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно із ч.1, ч.2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Разом із цим, як встановлено зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, вищевказані вимоги щодо змісту клопотання дізнавачем ОСОБА_3 не дотримані, оскільки останньою не зазначено документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Крім того, зазначені дізнавачем у клопотанні відомості не можна вважати належним обґрунтуванням необхідності арешту такого майна.

Так, в обґрунтування клопотання дізнавачем додано лише витяг з ЄРДР, рапорти поліцейських щодо виявлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмові пояснення ОСОБА_7 та протокол огляду місця події, яким підтверджується факт виявлення та вилучення наведеного у клопотанні майні у приміщенні кімнати поліції, що розташована на станції метро «Палацу Спорту» КП «Київський метрополітен» у м. Києві.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею також враховується наступне.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом (частина перша статті 7 вказаного Закону).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. При цьому статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Конвенцію було ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», а тому вона є частиною національного законодавства України.

Застосовуючи положення статті 6 Конвенції, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що Конвенція вимагає від держав-сторін вживати необхідних заходів для забезпечення ефективного здійснення прав, гарантованих цією статтею (пункт 77 рішення у справі «DilipakandKarakaya v. Turkey» від 4 березня 2014 року). Порушенням права на справедливий суд визнавався судовий розгляд без повідомлення особи за її відомим місцем проживання (пункт 97 та інші рішення у справі «Schmidt v. Latvia» від 27 квітня 2017 року). Поза всяким сумнівом, право на справедливий судовий розгляд буде тим більше порушено, якщо особа взагалі не була залучена до судового розгляду, в результаті якого вирішене питання про її права.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною першою статті 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтями 134136 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Частиною першою статті 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Частина друга вказаної норми передбачає, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Виходячи з положень зазначених вище норм КПК України, можна зробити висновок, що необхідність розгляду клопотання про арешт майна за відсутності власника майна має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності і всебічності судового розгляду. Розгляд без участі власника майна може бути здійснено лише у разі, коли воно не є тимчасово вилученим.

Крім того, при розгляді даного клопотання слідчим суддею враховується, що відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексу.

За п. 4 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, у відповідності до загальних засад кримінального провадження та основних засад судочинства, закріплених у законі, слідчий повинен самостійно обґрунтувати у судовому засіданні правову позицію, що викладена у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Із урахуванням наведеного, а також приймаючи до уваги те, що дізнавач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, вимоги клопотання не підтримала та не надала у процесі судового розгляду необхідні докази для підтвердження необхідності арешту майна, яке було тимчасово вилучене в межах кримінального провадження №0000068, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про необґрунтованість клопотання, у зв`язку з чим воно задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 22, 23, 107, 131, 132, 170-173, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання дізнавача - старшого інспектора відділу дізнання Управління поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000068, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1