У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002675, погоджене прокурором, про застосування відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Холмок, Ужгородського району, Закарпатської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, вважається не судимим, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, -
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що 17.11.2020 року, близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, перебуваючи біля будинку адресою: АДРЕСА_2 з застосуванням фізичного насильства, до потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , штовхнув останнього на бруківку внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження, в ході чого вирвав у ОСОБА_7 з рук чорну сумку, в якій знаходилися грошові кошти в розмірі близько 7521 гривень 00 коп. чим спричинив ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму, яка встановлюється.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.11.2020 року, протоколом огляду місця події від 17.11.2020 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 18.11.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.11.2020 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам свідком ОСОБА_8 від 18.11.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 18.11.2020 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам свідком ОСОБА_9 від 18.11.2020 року, протоколом затримання ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення від 17.11.2020 року, талоном з травматологічного пункту №10516/311 від 17.11.2020 року, допитом свідка ОСОБА_10 від 18.11.2020 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання свідком ОСОБА_11 від 18.11.2020 року.
18.11.2020 року слідчим слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 за погодженням прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було оголошено підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами Європейського союзу, а саме: Румунією, Угорщиною, Словацькою Республікою та Республікою Польща дають підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховування від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.
2. Незаконно впливати на потерплого, свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.
ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, які вже встановлені та будуть встановлені, а також їх родичів з метою дачі, зміни ними показань на його користь. Також ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 , а тому будучи на волі він зможе здійснити підкуп чи застосувати насильство до нього, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім цього, ОСОБА_5 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступити у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань.
Аналогічним чином ОСОБА_5 зможе впливати ще на понятих, експертів та спеціалістів, які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз.
Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.
3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Знаходячись на волі, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.
4. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Враховуючи кримінальні зв`язки ОСОБА_5 відсутність офіційної роботи та легальних доходів, спосіб кримінального правопорушення (насильство), наявні підстави вважати, що останній будучи на волі може вдатися до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.
Таким чином, підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність вищевказаних ризиків.
Вказані обставини, на думку органу досудового розслідування, свідчать про неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 особистого зобов`язання та особистої поруки, домашнього арешту та застава, так як такі ним дотримані не будуть та не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України.

За таких обставин, слідчий у клопотанні просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк шістдесят днів.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задоволити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначили, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема: ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, ризик впливу на потерпілого та свідків, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином чи вчинення іншого кримінальне правопорушення. Крім цього, вказали, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, пов`язаний з насильством над потерпілим, а тому до ОСОБА_5 неможливо застосувати інші більш м`які запобіжні заходи.

Захисник підозрюваного ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала подані нею заперечення на клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заперечила проти задоволення внесеного клопотання та просила обрати її підзахисному менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема цілодобовий домашній арешт. При цьому, просила врахувати, що підозрюваний ОСОБА_5 є не судимим, має постійне місце проживання, на утриманні має 5 дітей та маму похилого віку. Крім цього, вказала, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, відсутні.

У судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, просив суд обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до не раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 Кримінального кодексу України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій).
Відповідно до ст.12 КК України, злочин за ч.1 ст.187 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.11.2020 року, протоколом огляду місця події від 17.11.2020 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 18.11.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.11.2020 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам свідком ОСОБА_8 від 18.11.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 18.11.2020 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам свідком ОСОБА_9 від 18.11.2020 року, протоколом затримання ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення від 17.11.2020 року, талоном з травматологічного пункту №10516/311 від 17.11.2020 року, допитом свідка ОСОБА_10 від 18.11.2020 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання свідком ОСОБА_11 від 18.11.2020 року.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_5 , який має місце постійне місце проживання, на утриманні має п`ятеро неповнолітніх дітей та пристарілу маму.

Поряд з вказаними обставинами, суд бере до уваги те, що як встановлено в судовому засіданні зі слів ОСОБА_5 , останній раніше притягався до кримінальної відповідальності за грабіж, хоч і судимість за даний злочин, на даний час, вже погашено.

Окрім цього, судом взято до уваги те, що злочин в якому підозрюється ОСОБА_5 , вчинено із застосування до потерпілого насильства та відносно особи похилого віку.

Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_5 схильний до вчинення нових злочинів.

Враховуючи зазначене, а також тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, що в свою чергу, свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку суду, з огляду на вказані вище обставини, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_5 .

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

З матеріалів кримінального провадження та судового розгляду вбачається, що підозрюваним ОСОБА_5 вчинено злочин із застосуванням насильства.

Враховуючи вищезазначене та приймаючи до уваги те, що наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, а також те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинено із застосуванням насильства, вважаю за можливе, у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України, не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Холмок, Ужгородського району, Закарпатської області, фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, вважається не судимим, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 17 год. 00 хв. - 15.01.2021 року.

Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання з 17 год. 00 хв., 17.11.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1