Провадження №1-кс/752/8654/20
У Х В А Л А
про арешт майна

05.11.2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши внесене в рамках кримінального провадження № 0000060 від 06.05.2020 р. слідчим 1-го відділу СУ ГУ НП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури АР Крим та м. Севастополя ОСОБА_4 , клопотання про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

слідчий 1-го відділу СУ ГУ в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 звернулась у суд з клопотанням про арешт майна, вилученого 03.11.2020 року.

В обгрунтування клопотання зазначає, що у провадженні слідчого управління ГУ НП в АР Крим та м. Севастополі знаходиться кримінальне провадження № 0000060, внесене 06.05.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 190 КК України.

Встановлено, що 06.05.2020 до ГУНП в АР Крим та м. Севастополі надійшло повідомлення громадянина України ОСОБА_5 про те, що група осіб, перебуваючи на тимчасово окупованій території АР Крим, шляхом обману заволоділи його грошовими коштами в сумі 1 828 970 гривень, чим спричинили матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.

Проведеними в рамках даного кримінального провадження оперативно-розшуковими заходами співробітниками управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України встановлено, що на території м. Києва та на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим протягом тривалого часу здійснює злочинну діяльність група осіб, члени якої шахрайським шляхом під приводом надання парапсихологічних послуг екстрасенсом «Оленою Туманової» незаконно заволодівають грошовими коштами громадян, які перебувають в пригніченому емоційному стані.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.10.2020 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 з метою виявлення та відшукання інформації, у тому числі в електронному вигляді на електронних носіях інформації (серверах, комп`ютерної техніки, флеш-накопичувачах, дисках, інших накопичувачах), програмно-апаратного обладнання, електронних інформаційних систем або їх частин, де може зберігатися інформація про осіб із числа потерпілих від злочинної діяльності даної групи осіб, мобільних терміналів систем зв`язку, в тому числі мобільних терміналів з IMEI, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , в яких працювали абонентські номери оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_6 та оператора мобільного зв`язку ТОВ «ЛАЙФСЕЛЛ» НОМЕР_7 , інших сім-карт, які мають значення для кримінального провадження, матеріальних рукописних чорнових записів (записників, блокнотів, зошитів), заборонених законом до обігу предметів (наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, тощо), будь-яких банківських карт відкритих як на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03.11.2020 року в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено наступне майно, зокрема
-мобільний телефон марки Iphone SE в корпусі сірого кольору ІМЕІ НОМЕР_8 з сім-карткою оператора ТОВ «Лайф Селл» НОМЕР_7 ;

- мобільний телефон марки Samsung Duos в корпусі золотого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_9 , ІМЕІ 2: НОМЕР_10 з сім-карткою оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_6 ;

-мобільний телефон марки Lenovo A516 в корпусі білого кольору ІМЕІ 1 : НОМЕР_11 , ІМЕІ 2 : НОМЕР_12 , без сім-картки;

-пакети послуг оператора мобільного зв`язку в кількості 3-х штук з абонентськими номерами ТОВ «Лайф Селл» НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 ;

-Mac Book в корпусі золотого кольору з серійним номером С02RVOCLGTS 1;

-міні-відео касети в кількості 3-х штук, Sony Premium DVM60, Sony Premium DVM60 та Panasonic Super DV 60;

-диктофон OLYMPUS OPTICAL S830 з міні касетою НОМЕР_16 ;

-банківські картки, відкриті в ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме НОМЕР_17 ; НОМЕР_18 ; НОМЕР_19 ;

-трудова книжка на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_20 , дата заповнення 05.10.2000, ПП «АртСмарт»;

-шкіряна візитниця «Wittshen» червоного кольору у якій міститься 25 візиток з наступним текстом: «Елена Туманова сценарний аналитик, психология, консультации, Skype: elena.tumanova9, тел. НОМЕР_21 »;

-аркуш паперу з надписом « НОМЕР_22 ОСОБА_7 »;

-договір аренди квартири від 18.10.2018 року на 5 аркушах;

-договір найму «оренди» нерухомого майна від 12.05.2015 на 2-х аркушах;

-договір найму «оренди» нерухомого майна від 04.09.2019 на 5-ти аркушах;

-квитанції щодо сплати за побутову техніку зокрема:

?ФН 000008 на суму 54 724,51 грн.

?ФН (стерті цифри) на суму 58 074, 44 грн.

?ФН 000008 на суму 69 689, 61 грн.

?ФН 000008 на суму 42 004,02 грн.

?ФН 000008 на суму 27 031, 44 грн.

?ФН 000008 на суму 54 602,88 грн.

?ФН 000008 на суму 21 849, 80 грн.

?ФН 000008 на суму 43 699, 60 грн.

-договір поставки № ФБшФТ -24137361 з додатками на 8 аркушах.

З метою належного зберігання речових доказів та уникнення ризиків щодо їх втрати, зміни, знищення чи переоформлення об"єктів нерухомості, які є предметом даного злочину, а також в подальшому можуть стати об"єктами спеціальної конфіскації, слідчий пропонує накласти арешт, на майно, перелік якого наведено у клопотанні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання суду, стороною обвинувачення належним чином не доведено відповідність арештованого майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а постанова органу досудового розслідування про визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні носить суто формальний характер, також не доведено, що вказане майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000060 від 06.05.2020 року.

З огляду на наведене, клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого 1-го відділу СУ ГУ НП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000060 від 06.05.2020 р. - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя