справа №176/1891/20
провадження №1-кп/176/270/20
В И Р О К
Іменем України

22 грудня 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовті Води в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малий Карабчіїв Дунаєвецького району Хмельницької області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, розлученого, неповнолітніх дітей не має, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19.08.2020 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі; на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2020 року за №0000123,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 , судового розпорядника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2020 року приблизно з 15 години 30 хвилин по 18 годину 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 перебував з дозволу своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 в приміщенні її квартири АДРЕСА_2 , що належить їй на праві приватної власності, де і побачив мобільний телефон марки NEFFOS model ТР703А S/N НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору, що належить останній. Після чого, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення майна (крадіжка), вчинене повторно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого (крадіжка), повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, ОСОБА_3 , приблизно з 15 години 30 хвилин до 18 години 00 хвилин 04 жовтня 2020 року, більш точного часу не встановлено, не покидаючи приміщення вищевказаної квартири, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, визначивши попередньо мобільний телефон марки «NEFFOS» в корпусі чорного кольору, як предмет свого злочинного посягання, скориставшись тим, що ОСОБА_5 відволіклась та за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не контролює їх, взяв вказаний мобільний телефон та вийшов з приміщення квартири АДРЕСА_3 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочину до кінця, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заволодівши викраденим майном та обернувши його на свою власність, розпорядився ним на власний розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №11 від 21.10.2020 в розмірі 1 300 грн 00 коп.

30 жовтня 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Відповідно до зазначеної угоди, обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та відшкодував завдані збитки.

Внаслідок кримінального правопорушення ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду в розмірі 1300 грн, яку відшкодовано повністю шляхом повернення викраденого мобільного телефону NEFFOS model TP703A S/N НОМЕР_2 , який віддано їй під розписку та необхідно на підставі ст.100 КПК України залишити останній.

Витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз відсутні.

Враховуючи особу винного, наявність обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, санкцію частини 2 статті 185 Особливої частини КК України, сторони домовились про призначення покарання ОСОБА_3 у вигляді 2 років обмеження волі. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком приєднати частково невідбуту частину за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19.08.2020 та остаточно призначити покарання у виді 2 років 1 місяця обмеження волі.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілій.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні також просить вказану угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.185 КК України в обсязі підозри та обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Зазначив, що наслідки укладення та затвердження угоди йому роз`яснені та зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала проти укладення угоди про примирення, наслідки укладення такої угоди їй роз`яснені та зрозумілі. Матеріальна шкода на загальну суму 1300 грн відшкодована, претензій не має.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, є кримінальним проступком.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.5 п.1-4 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про примирення, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 , відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , відповідно до обставин, вказаних в обвинувальному акті.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за якою належить призначити ОСОБА_3 , узгоджену сторонами угоди про примирення, міру покарання.

Оскільки суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою, суд, на підставі ст.475 КПК України, з урахуванням вимог ст. 374 КПК України, повинен вирішити питання про долю речових доказів, про застосовані під час досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження, про витрати на залучення експерта. Заходи забезпечення кримінального провадження в рамках даного провадження не застосовувалися, судові витрати відсутні. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вказаних вище умов.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374-376, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 30 жовтня 2020 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яка укладена між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19.08.2020 та остаточно призначити покарання у виді 2 років 1 місяця обмеження волі.

Речові докази, а саме мобільний телефон NEFFOS model TP703A S/N НОМЕР_2 - залишити потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором, потерпілою виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1