Справа № 579/1291/19
Провадження № 1-кп/589/164/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кролевець Сумської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого, інваліда ІІІ групи, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2019 року близько 14 год. 10 хв., в світлу пору доби, за ясної сонячної погоди, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем ВАЗ 21099 державний номер НОМЕР_1 , рухаючись вулицею Кролевецькою в межах населеного пункту с. Божок Кролевецького району Сумської області в напрямку виїзду з вказаного населеного пункту до м. Кролевець, на заокругленому відрізку дороги проявив неуважність, перевищив допустиму швидкість руху, зневаживши безпекою дорожнього руху, допустив виїзд за зустрічну смугу руху, вчасно та належним чином не відреагував на зміну дорожньої обстановки, що була викликана появою на проїзній частині велосипеда «Салют» під керуванням ОСОБА_6 , яка здійснювала рух в зустрічному напрямку відносно напрямку руху керованого ним автомобіля, внаслідок чого допустив зіткнення з велосипедом.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичного експерта № 44 від 17.07.2019 отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, садна підборіддя, синця носу, садна скроневої ділянки зліва, забитої рани потиличної ділянки зліва, синців лобу, крововиливу м`яких покривів голови зі сторони їх внутрішньої поверхні скроневої, потиличної та тім`яної зліва: лоба справа, тім`яної зліва, субарахноїдального крововиливу правої скроневої та тім`яної ділянок головного мозку, лобної, тім`яної та скроневої ділянок головного мозку зліва, субарахноїдального крововиливу між півкулями мозочка, лінійного перелому основи черепу; садна на синцевій основі шиї; закритої тупої травми грудної клітини: ділянки забою (крововиливів) правої легені, переломів 3-4-5-6-7 та 11-12 ребер зправа з крововиливом в оточуючі тканини, фрагментарно-уламкового перелому грудного кінця правої ключиці, перелому 12 грудного хребця з частковим розривом та крововиливом спинного мозку; садна верхніх кінцівок, лоскутоподібної скальпованої рани лівого передпліччя, відкритого уламкового перелому середньої третини обох кісток лівого передпліччя; садна лівої гомілки, рани лівого гомілково-ступеневого суглобу, рани лівої гомілки, відритого фрагментарно-уламкового перелому межі середньої та нижньої третини лівої гомілки, які є небезпечними для життя та мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті потерпілої.

Причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди відповідно до висновку авто-технічної експертизи № 19/119/9-1/193е від 09.07.2019, є невідповідність дій ОСОБА_5 вимогам пунктів 11.3, 12.4, 12.3 Правил дорожнього руху України, з яких невідповідність вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України, знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою:

п. 11.3 Правил дорожнього руху України - на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

п. 12.3 Правил дорожнього руху України - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

п. 12.4 Правил дорожнього руху України - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимоги п. 12.4. Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди та наслідками у вигляді отримання потерпілою ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень та настанням її смерті.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 спочатку зазначив, що вину у інкримінованому йому злочині визнає частково, однак в ході допиту пояснив, що повністю визнає свою вину та показав, що 11 червня 2019 зранку він з дружиною та сином поїхали до тещі в с. Божок Кролевецького району, щоб отримати зерно (як плату за пай, що належить дружині). Завантаживши в багажник авто зерно в мішках, вагою десь 300 кг, та пару мішків картоплі, вони поїхали на Кролевець. День був сонячний, дорога суха. На виїзді з села є крута «гора» з поворотом. Під`їжджаючи до цієї ділянки, він побачив на версі «гори» велосипедистку, потім її за кущами не було видно. Оскільки машина була дуже завантажена, щоб виїхати на гору, він трохи пришвидшився десь до 70 км/год. Входячи в поворот, він побачив, що ця жінка їде йому назустріч не по своїй, а по його полосі руху. Він почав гальмувати і, щоб розминутись, взяв вліво, виїхавши на зустрічну смугу і потім на узбіччя на галявину. В правий бік він не міг взяти, оскільки з того боку були густі кущі і два стовпи електромережі. Якби він звернув вправо, то в`їхав би в ці стовпи і могли б постраждати дружина і син. Однак ця жінка, чи то не впоравшись з керуванням, бо їхала з гори на великій швидкості і велосипед «кидало» по дорозі, чи то розгубившись, також взяла вліво і вдарилась в авто. На момент удару авто вже було за межами дороги на галявині і не рухалось. Жінка вдарилась головою в дах авто, потім сповзла з капоту на землю, а велосипед відлетів убік. Вони з дружиною вискочили з авто, він викликав поліцію, а дружина «швидку». Вони намагались жіночці, яка дихала, надавати першу допомогу, як диктували їм по телефону лікарі «швидкої». Дуже шкодує, що внаслідок його дій, жіночка померла. Просить суворо не карати. Він намагався поспілкуватись з потерпілою (донькою загиблої), однак вона не забажала з ним розмовляти. У вирішенні позову покладається на розсуд суду, оскільки він готовий відшкодовувати потерпілій завдану шкоду, однак внаслідок скрутного матеріального становища на даний час не має такої можливості. Так, у нього на утриманні перебувають дружина та двоє дітей, а єдиним джерелом доходу є лише його пенсія в розмірі 2000 грн та підсобне господарство. Працевлаштуватись він поки не може, бо МСЕК не затвердила індивідуальну програму реабілітації інваліда, де мають бути зазначені дозволені йому роботи.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 показала, що 11.06.2019 вдень їй спочатку зателефонував родич і сказав, що на матір, коли вона їхала в с. Божок на велосипеді з гори, наїхала машина. Потім подзвонили з поліції. На місці події вона не була. Також зазначила, що невдовзі після смерті матері їй телефонувала дружина обвинуваченого з пропозицією поспілкуватись, але вона відмовилась від спілкування з ними. Пропонував також поспілкуватись і захисник обвинуваченого. Також вказала, що страхова компанія виплатила їй та її сестрі 50 тисяч гривень. В подальшому в письмовій заяві, наданій суду, просила здійснювати розгляд без її участі, позовні вимоги підтримала, по мірі покарання поклалась на розсуд суду.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 , дружина обвинуваченого, показала, що 11.06.2019 вдень вона з чоловіком та сином повертались з с. Божок, де отримали зерно за пай та взяли у її матері картоплі, додому в м. Кролевець. Вона сиділа на передньому пасажирському сидінні. На виїзді з села є дуже крутий підйом на гору з поворотом направо. Вказаний поворот зарощений кущами із-за чого не видно дорогу. Дорога в поганому стані. Тітку ОСОБА_10 ( ОСОБА_6 ) вона побачила вже перед самою машиною і закричала. Вправо звернути чоловік не міг, бо там були кущі. Він звернув вліво, з`їхавши з дороги на галявину, а т. Катя в`їхала в машину з її (свідка) боку, вдарилась головою об лобове скло і скотилась в траву. Вони відразу викликали «швидку» і поліцію. З якою швидкістю вони тоді рухались - не знає, однак її чоловік з великою швидкістю ніколи не їздить, тим більше коли діти в машині. Вона дзвонила доньці загиблої, намагалась поспілкуватись, але та не захотіла з ними розмовляти.

Також судом досліджені письмові докази:

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 11.06.2019 з відеозаписом, схемою ДТП та фототаблицями до нього зафіксовано, що місцем ДТП є горизонтальна ділянка в с. Божок з заокругленням праворуч у напрямку виїзду з села на м. Кролевець, з правої сторони якої - кущі, що починаються з краю проїзної частини, зліва - трав`яне покриття, дорожні знаки відсутні. Переднє праве колесо автомобіля ВАЗ 21099 знаходиться на відстані 3,3 м від краю дороги. На автомобілі є механічні пошкодження у виді зруйнованого розсіювача передньої правої фари, деформації капоту та панелі даху у передній частині, руйнації лобового скла. Велосипед «Салют» має механічні пошкодження у виді деформації передньої вилки, рами та колеса. Вісь заднього колеса знаходиться на відстані 0,6 м від правого краю дороги, вісь переднього колеса - 1 м від правого краю дороги. Виявлено два уламки червоного кольору та осип уламків прозорого кольору, два сліди гальмування коліс автомобіля, який починається на дорозі та закінчується на трав`яному покритті, загальною довжиною 33,3 м. Також виявлено труп жінки в горизонтальному положенні на спині.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 13.06.2019 зі схемою до нього, вбачається, що під час його проведення обвинувачений показав на місці події траєкторію руху авто та велосипеда, їх розташування на дорозі під час руху та в момент зіткнення.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 44 від 17.07.2019 смерть ОСОБА_6 настала в наслідок поєднаної тупої травми декількох ділянок тіла: голови, тулубу, кінцівок (політравма) велотравми, яка в своєму перебігу ускладнилась розвитком небезпечного для життя явища у вигляді травматичного шоку, який і послугував безпосередньою причиною смерті. Даний висновок підтверджується відповідними секційно-морфологічними ознаками: відкрита черепно-мозкова травма: садно підборіддя, синець носу, садно скроневої ділянки зліва, забита рана потиличної ділянки зліва, синець лоба. Крововилив м`яких покривів голови зі сторони їх внутрішньої поверхні скроневої, потиличної та тімяної зліва; лба справа; тімяної зліва. Субарахноїдальний крововилив правої скроневої та тімяної ділянок головного мозку; лобної, тімяної та скроневої ділянок головного мозку зліва. Субарахноїдальний крововилив між півкулями мозочка. Лінійний перелом основи черепу. Садно на синцевій основі шиї. Закрита тупа травма грудної клітини: ділянки забою (крововиливи) правої легені. Переломи 3-4-5-6-7 та 11-12 ребер справа з крововиливом в оточуючі тканини. Фрагментарно-уламковий перелом грудинного кінця правої ключиці Перелом 12 грудного хребця з частковим розривом та крововиливом спинного мозку. Садна верхніх кінцівок, лоскутоподібна скальпована рана лівого передпліччя. Відкритий уламковий перелом середньої третини обох кісток лівого передпліччя. Садна лівої гомілки, рани лівого гомілково-ступеневого суглобу, рана лівої гомілки. Відкритий фрагментарно-уламковий перелом межі середньої та нижньої третин лівої гомілки. Даними судово-гістологічної експертизи: «... Забій легень. Субарахноідальний крововилив з геморагічним просяканням мяких оболонок головного та спинного мозку. Морфологічні ознаки шокової реакції в печінці. Виражене малокрів`я паренхіматозних органів.... ».

Виявлені тілесні ушкодження є прижиттєвими. Виникли в короткий проміжок часу в наслідок дії тупого предмету/ тупих предметів та тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. На це вказує характер даних ушкоджень, наявність забитих ран, синців та саден. Індивідуальні властивості будови травмуючих предметів, деталей на тілі потерпілого та одежі не відобразилися. Однак, розташування та характер виявлених тілесних ушкоджень вказують на те, що вони могли виникнути в часі та при умовах дорожньо-транспортної пригоди за обставин, викладених в постанові про призначення цієї експертизи. Вищевказані тілесні ушкодження мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті потерпілої.

Комплекс ушкоджень, виявлених на тілі гр. ОСОБА_6 , супроводжувався загрозливим для життя явищем у вигляді травматичного шоку, тому мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Самі по собі: рани, синці та садна мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Встановити положення потерпілої відносно транспортного засобу в момент первинного контакту лише за тілесними ушкодженнями в деяких випадках можливо за умов травми пішохода з транспортним засобом. В даному випадку вказане питання вирішується з урахуванням даних огляду місця події, пошкоджень транспортних засобів, ушкоджень на трупі і інше. На момент настання смерті ОСОБА_6 була тверезою.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 19/119/9-1/156е від 27.06.2019 на момент експертного огляду автомобіля ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 в його робочій гальмівній системі, рульовому керуванні та ходовій частині несправностей не виявлено. Система зовнішнього освітлення автомобіля має технічні несправності, які полягають у зміщенні корпуса та руйнуванні скла розсіювача правої передньої блок-фари головного світла, що характерні для виникнення під час даної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно висновку судової експертизи № 19/119/9-1/155е від 26.06.2019 на момент огляду велосипеда Салют» було встановлено, що гальмівна система, рульове керування та ходова частини велосипеда знаходяться в технічно несправному та непрацездатному стані, що обумовлено зміщеннями, механічними пошкодженнями та деформацією деталей та частин велосипеда. Виявлені несправності мають аварійний характер утворення та характерні для виникнення під час дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 19/119/9-1/157е від 25.06.2019 місце зіткнення автомобіля ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 та велосипеда «Салют» знаходиться на зустрічній, відносно напрямку руху автомобіля, смузі проїзної частини, в межах слідів юзу, що виявлені в ході ОМП, перед розташуванням уламків лако-фарбового покриття червоного кольору, але не далі ніж 34,3 м від рівня орієнтиру (ЛЕП). Більш точно визначити розташування місця зіткнення транспортних засобів експертним шляхом не надається можливим, оскільки виявлена в ході огляду місця пригоди слідова картина не містить в собі достатньої кількості інформативних ознак. На момент первинного контакту кут між повздовжніми осями автомобіля та велосипеда складав близько 150±10 градусів, розгорнутий ліворуч відносно умовної повздовжньої осі автомобіля.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 19/119/9-1/193е від 09.07.2019 в даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до пунктів 11.3, 12.4, 12.3 Правил дорожнього руху України та мав технічну можливість уникнути даної пригоди. В діях водія автомобіля вбачаються невідповідності вимогам пунктів 11.3, 12.4 Правил дорожнього руху, з яких невідповідності вимогам пункту 12.4 ПДР з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП. Слідам гальмування, зафіксованим під час огляду місця події, відповідає швидкість руху автомобіля близько 71 км/год. Надати оцінку діям велосипедиста в об`ємі даної експертизи не надається можливим по причині відсутності технічно спроможних даних, які б характеризували механізм зближення транспортних засобів на ділянці їх руху безпосередньо перед зіткненням.

Аналізуючи досліджені докази, суд зазначає, що дорожній рух становить діяльність з підвищеним ризиком, під час якої можуть виникати непередбачувані ситуації як в силу певних зовнішніх факторів (наприклад, завалів, поваленого дерева, заростей), так і в силу людських помилок, необережності, необачності, а також і порушення правил дорожнього руху.

Тому на всіх учасників дорожнього руху покладається обв`язок дотримуватися не лише чітко визначених правил, як, наприклад, обмеження швидкості або заборони проїзду, але й загальних засад безпеки руху, що визначаються дорожньою обстановкою, що склалася.

Водій юридично зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну (пункт 2.3 ПДР) та в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (пункт 12.3 ПДР). Закон не передбачає модифікації цих обов`язків або звільнення від них залежно від причин виникнення перешкоди, тому ці причини можуть включати також і порушення ПДР іншим учасником дорожнього руху.

Виходячи з цих міркувань, суд дотримується думки, що визначальним фактором для визначення відповідальності водія за наслідки ДТП є об`єктивна можливість виявити небезпеку і технічна можливість уникнути спричинення цих наслідків.

Так з показів обвинуваченого вбачається, що він помітив ОСОБА_6 ще на верхівці гори. Враховуючи поганий стан дороги, обмеженість видимості внаслідок кущів, ОСОБА_5 міг вжити заходів для безпечного проїзду останньої, зачекавши, коли вона з`їде з гори, або рухатись в межах допустимої швидкості. Однак, обвинувачений натомість збільшив швидкість і розпочав маневр повороту, що і призвело до ДТП та смерті ОСОБА_6 .

Зважаючи на вказане, оцінивши дослідженні в судовому засіданні належні і допустимі докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведеною, а його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови від 23.12.2005 року "Про практику застосування судам України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень, та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водії, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання та за попереднім місцем роботи, є інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання на цукровий діабет І ступеню, має на утриманні дружину, яка також хворіє на цукровий діабет, та двох малолітніх (всиновлених) дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд, згідно із ст. 66 КК України, визнає: повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих обставин, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі, без позбавлення спеціального права керувати транспортними засобами, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, яке буде цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого та буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого не вбачається.

Потерпіла у даному кримінальному провадженні до початку судового розгляду звернулась з цивільним позовом до обвинуваченого та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення з ПАТ «УПСК» 11 672 грн матеріальної шкоди та 288 328 грн моральної шкоди, та з обвинуваченого 61 672 грн моральної шкоди.

Вирішуючи цивільний позов, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV особами, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Згідно полісу № АМ/8648776 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів від 05.11.2018 року ОСОБА_5 застрахував свою цивільну відповідальність у разі настання страхового випадку. Строк дії цього договору встановлений з 14.11.2018 до 13.11.2019. Згідно даного договору забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 , тобто автомобіль, на якому обвинувачений вчинив ДТП.

Зазначена вище ДТП сталася в період дії даного договору страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, між потерпілою та обвинуваченим виникли деліктні зобов`язання із завдання шкоди внаслідок ДТП. У той же час між обвинуваченим, відповідальність якого застрахована в силу положень п.1.4 ст. 1 Закону, та страховою компанією існували договірні зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Відповідно до ст. 22 зазначеного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 27.3. ст. 27 Закону страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Згідно п. 27. 4 ст. 27 Закону Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Судом встановлено, що відповідно до страхового полісу № АМ/8648776 страховиком на момент вчинення ДТП була ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Відповідач - ПАТ «УПСК» надав заяву про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до страхової компанії, посилаючись на виконання ними своїх зобов`язань за договором.

Наданими ПАТ «УПСК» документами підтверджується, що ними було виконано зобов`язання по відшкодуванню заподіяної шкоди, а саме: перераховано на користь ОСОБА_8 11 672 грн на відшкодування витрат на поховання, та 25 038 грн на відшкодування моральної шкоди та 25 038 на відшкодування моральної шкоди іншій доньці загиблої ОСОБА_13 .

Станом на 11.06.2019 мінімальна заробітна плата складала 4 173 грн. Отже, загальний розмір відшкодування моральної шкоди відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону становить 50 076 грн, які і були виплачені рівними частинами донькам загиблої.

З наведеного вбачається, що страховик свої зобов`язання перед потерпілою виконав у повному обсязі, а, отже, позов потерпілої в частині вимог до страхової компанії задоволенню не підлягає.

Відповідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправними діями щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно п.9 Постанови Пленуму ВС України від 31.03.95 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин.

Зважаючи, що внаслідок дій обвинуваченого потерпіла втратила матір, що безумовно викликало у потерпілої страждання і моральні переживання, порушення звичайного життєвого укладу, спричинення потерпілій моральної шкоди є безсумнівним.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог .

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер і обсяг заподіяних моральних та фізичних страждань, їх тривалість і, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає заявлену до обвинуваченого вимогу про відшкодування моральної шкоди у сумі 61 672 грн такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Зважаючи на наведені обставини, те, що обвинувачений є інвалідом, єдиним джерелом доходів на утримання сім`ї є його пенсія, суд, враховуючи майновий стан обвинуваченого, вважає за необхідне зменшити розмір процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз до 1 000 грн.

Арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді під час досудового розслідування, підлягає скасуванню.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 1 рік 6 місяців, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 у рахунок відшкодування моральної шкоди - 61 672 грн.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 14.06.2019 у справі № 579/1064/19, провадження № 1-кс/579/461/19, та від 14.06.2019 справа № 579/1064/19, провадження 1-кс/579/462/19.

Речові докази:

- автомобіль марки «ВАЗ -21099», державний номер НОМЕР_1 , що зберігається у Відділені поліції № 1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області - повернути ОСОБА_5 як законному володільцю;

- два уламки ЛФП червоного кольору, осип уламків прозорого скла, велосипед марки «Салют», пару жіночого взуття, які зберігаються в камері схову Відділення поліції № 1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1 000 грн 00 к. в рахунок відшкодування вартості проведення судових експертиз.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Обвинуваченому, захиснику, потерпілому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1