490/4240/20 26.08.2020
н/п 1-кс/490/3122/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4240/20
У Х В А Л А

26 серпня 2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000414 від 09.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2020 року слідчий СВ Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва із погодженим з прокурором Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту майно, яке вилучене 13.08.2020 року в ході огляду, а саме: транспортний засіб марки «ВАЗ 2101», 1980 року випуску, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . Також, в своєму клопотанні слідчий просив визначити місцем зберігання даного майна спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУ НП в Миколаївській області, розташований за адресою: м.Миколаїв, вул.Лагерне поле, 5.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність у зв`язку з великою завантаженістю та неможливістю прибуття на розгляд іншого слідчого. Подане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, в провадженні слідчого відділу Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУ НП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000414 від 09.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України.

13.08.2020 року під час проведення огляду місця події, а саме території зупинки, що розташована навпроти адміністративної будівлі Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУ НП в Миколаївській області, що за адресою: м.Миколаїв, вул.Очаківська, 164, було виявлено та вилучено автомобіль марки «ВАЗ 2101», 1980 року випуску, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , але постійним користувачем є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході досудового розслідування встановлено, що у вчиненні злочину, а саме зґвалтуванні потерпілої ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 .. Так, для здійснення своєї протиправної діяльності, останній використовував з метою пересування по території Миколаївської області, та інших територіях, вказаний вище автомобіль, який було вилучено в ході огляду місця події.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ст.171 КПК України визначено, що в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено в тому числі і підстави та мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Між тим, подане слідчим до суду клопотання про арешт майна, не містить будь-якого обґрунтування необхідності накладення арешту на вказане майно. Слідчий в своєму клопотанні лише наводить норми кримінального процесуального закону, які регулюють порядок розгляду питання про арешт майна, при цьому, жодного посилання на будь-яку правову підставу, відповідно до якої, слідчий вважав можливим накладення арешту на зазначене майно ним не наведено.

Крім того, слідчим в даному клопотанні, не зазначено, яким саме критеріям речових доказів відповідає вилучене майно, які сліди кримінального правопорушення може містити дане майно, яким чином дане майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження №0000414 від 09.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України.

Більш того, слідчим не надано суду даних про те, що вказане майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Так, в матеріалах судового провадження відсутня постанова про визнання тимчасово вилученого майна речовим доказом у кримінальному провадженні, на яку в своєму клопотанні посилається слідчий.

Наведені обставини, свідчать про відсутність підстав для накладення арешту на зазначене майно, оскільки слідчим в клопотанні не доведено, що вилучене майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, приходжу до висновку, що органом досудового розслідування не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а тому у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.167, 170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000414 від 09.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1