Провадження № 1-кп/947/600/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002499 від 12.07.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград, Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
-25.08.2020 року Київським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в дохід держави, штраф не сплачено,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України
ВСТАНОВИВ:

Так, у неустановлений час, у невстановленому місці, у невстановленої особи, для особистого вживання, без мети збуту, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яка містилась у трьох полімерних пакетах та у згортку з фольги.
Після придбання обвинувачений ОСОБА_5 почав незаконно зберігати при собі без мети збуту, а частину почав незаконно зберігати, без мети збуту, за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .
12.07.2019 року приблизно о 16:50 годині, обвинувачений ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції, які під час проведення огляду місця події, що відбувся в період часу з 16:50 годин до 17:05 годин 12.07.2019 року біля будинку № 1 А по провулку Лодочний в м. Одесі, виявили і вилучили у нього вищевказаний згорток з фольги із психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, кількісний вміст становить 2, 84 г.
Після чого, 12.07.2019 року у період часу з 17:20 годин по 18:20 годи в ході проведення огляду приватного будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_5 виявлено та вилучено: три полімерних пакета, в яких містилась психотропна речовина, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 3,1 г.
Таким чином ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав без мети збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальним кількісним вмістом 5.94 г., що є великим розміром.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 309 КК України незаконно придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, у великих розмірах.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що він дійсно придбав за обставинах викладених в обвинувальному акті психотропну речовину, які зберігав при собі та за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_2 . Потім 12.07.2019 року, його зупинили працівники поліції, які виявили та вилучили психотропну речовину, яку він зберігав без мети збуту при собі. У скоєному кається та просить його суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 309 КК України за кваліфікуючими ознаками незаконно придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, у великих розмірах.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому суд враховує і те, що Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 1 липня 2020 року (крім пункту 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень цього Закону) внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.
Так, судом встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_5 інкриміноване йому кримінальне правопорушення, вчинено ним в липні 2019 року, тобто до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким було внесено зміни до частини другої статті 309 КК України, караються позбавленням волі на строк від двох до п`яти років, замінити словами: караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.
Згідно ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Статтею 5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Як встановлено судом, ОСОБА_5 засуджений вироком Київського районного суду міста Одеси від 25.08.2020 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в дохід держави.
Тому, з огляду на те, що ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення до постановлення у відношенні нього попереднього вироку, тому остаточне покарання має бути призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий, покарання не відбув, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, задовільно характеризується за місцем мешкання, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, та керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання гарантуватиме безпеку для суспільства, та є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
Так, враховуючи вищезазначене, суд вважає недоцільним застосовувати дію ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .
Також, відповідно до постанови колегії суддів другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 квітня 2018 року № 757/15167/15-к зробила висновок, що загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначати покарання або звільняти від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи не застосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначені покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Відповідно до ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 .
Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Київського районного суду міста Одеси від 25.08.2020 року у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в дохід держави, більш суворим за цим вироком, остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 рахувати з часу затримання в порядку виконання вироку.
Запобіжний захід ОСОБА_5 в межах зазначеного кримінального провадження не обирався.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 3140 гривень 20 копійок.
Речові докази:амфетамін, загальним кількісним вмістом 5.94 г., знищити.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1