Справа № 336/4330/20
Провадження № 1-кп/336/724/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2020 року прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 2 звернувся до суду з матеріалами вказаного вище кримінального провадження.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, в яке викликати учасників процесу, а також продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, зазначених у письмовому клопотанні, яке вручено обвинуваченій та її захисникові.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти призначення справи до судового розгляду. Разом з тим, подала клопотання про зміну обвинуваченій запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, мотивуючи його тим, що такий запобіжний захід забезпечить виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків. Зазанчила, що ОСОБА_5 має на утриманні неповнолітінх дітей, наразі вагітна. Також захисник просила скасувати арешт з банківської карти «Ощадбанк», оскільки саме на цей рахунок надходять грошові кошти на утримання дітей.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримаа позицію захисника в частині можливості призначення справи до судового розгляду. Просила не продовжувати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки не має наміру переховуватись від суду та впливати на свідків.

Як передбачено ст.315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду і з цією метою визначає дату та місце проведення судового розгляду, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд, з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчиняє інші дії, необхідні для підготовки судового розгляду.

В підготовчому судовому засіданні суд не встановив підстав, передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, для прийняття рішення повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування, закриття провадження у справі, повернення обвинувального акта прокурору, направлення обвинувального акта до відповідного суду для визначення підсудності.

Обставини справи не вимагають її судового розгляду у закритому судовому засіданні, судом колегіально або судом присяжних.

Ґрунтуючись на матеріалах кримінального провадження, необхідним є виклик учасників кримінального провадження, а саме прокурора, захисника та обвинуваченої.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходив з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні низки злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, які вчиняла систематично протягом нетривалого проміжку часу на території міста Запоріжжя, де не має реєстрації. Обвинувачена офіційно непрацевлаштована.
Аналізуючи вищенаведене суд вважає, що є достатньо підстав констатувати наявність ризику того, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може переховуватись від суду, і застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобіганню вказаного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України.
Захисник, заявляючи клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 , просила про цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , разом з тим матеріали клопотання не містять жодних доказів щодо власника (користувача) згаданого житлового приміщення та його згоду на цілодобове перебування обвинуваченої за вказаною адресою, у зв`язку з чим, суд відмовляє в задоволенні клопотання.
Вирішуючи клопотання сторони захисту про часткове скасування арешту суд виходив з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Аналізуючи наведені вище положення діючого законодавства у сукупності з доводами захисника, суд встановив підстави для задоволення клопотання про скасування арешту з банківської карти.

Керуючись ст. ст. 314-316, 392 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України на 28 серпня 2020 року об 11 годині 15 хвилин, який відбудеться у залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Справу розглядати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 17 жовтня 2020 року включно.

Дати розпорядження секретарю судового засідання про виклик учасників судового провадження в судове засідання в порядку, передбаченому ст.135-139 КПК України.

Обвинувачену ОСОБА_5 доставити у судове засідання з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 24.06.2020 р. у справі № 317/1659/20, пр. № 1-кс/317/385/2020 з банківської картки банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , повернувши вказану картку обвинуваченій за належністю.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала підлягає негайному виконанню, її оскарження не зупиняє виконання ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1