КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/3675/2020 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції із ДУ «Київський слідчий ізолятор» матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, українця, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, до 28 серпня 2020 року включно.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що слідчий суддя ухвалила ухвалу про продовження строку дії запобіжного заходу за відсутністю в додатках до клопотання ухвали про продовження строку досудового розслідування. Клопотання розглянуто з порушенням територіальності, зважаючи на те, що місце знаходження ДБР в Печерському районі міста Києва. Слідчим суддею проігноровано невручення ОСОБА_7 , повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри. Проігноровано доводи сторони захисту про відсутність доказів сторони обвинувачення зібраних після обрання найсуворішого запобіжного заходу, мізерність та неналежність доказів зібраних до обрання запобіжного заходу, а також ігнорування клопотань захисту про проведення слідчих дій спрямованих на перевірку показів потерпілих.
Також апелянт зазначає, щодо необґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, та про відсутність ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України, оскільки у сторони обвинувачення відсутні докази наявності таких ризиків. Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не може бути безумовною підставою для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. Посилання прокурора, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам, є необґрунтованим, в матеріалах доданих до клопотання дані про такі обставини відсутні.
Апелянт вважає, що до підозрюваного цілком можливо було б застосувати домашній арешт або особисте зобов`язання, не порушуючи норми КПК України. Обрання тримання під вартою із заставою розміром, передбаченим щодо особи підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_7 є особою раніше не судимою, заяв та повідомлень у правоохоронних органів, які б свідчили про готування ним нового злочину не має, є діючим оперуповноваженим карного розшуку, має подяки за відмінне виконання своїх службових обов`язків. У зв`язку з чим підстав вважати, що ОСОБА_7 незаконно буде впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, не має.
Наявність соціально-корисних зв`язків жінки, дитини, місця проживання, стан здоров`я, за відсутності ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; - знищення, приховування чи спотворення речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; - незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження; - перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; - вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження того, в якому особа підозрюється, очевидно вказують на можливість обрання менш суворого запобіжного заходу який забезпечить інтереси кримінального провадження у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
06.05.2020 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, про що в той же день складено протокол про його затримання.
07.05.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.
09.05.2020 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.07.2020 року включно.
19.06.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.06.2020 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 6-ти місяців.
25.06.2020 року слідчий Другого слідчого відділу ТУ ДБР в м. Києві ОСОБА_10 , за погодженням із заступником начальника прокуратури Київської області ОСОБА_12 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування.
Клопотання слідчого обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15-ти років з конфіскацією майна. Під час досудового розслідування при застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які станом на момент звернення до слідчого судді з даним клопотанням не зменшились та, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою закінчується 04.07.2020 року, але завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки потрібно виконати ряд слідчих дій.
30.06.2020 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 28 серпня 2020 року включно.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримано не в повній мірі.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею встановлено, що прокурором в клопотанні та під час судового засідання доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, на думку слідчого судді матеріали судового провадження за клопотанням слідчого дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Разом з тим, встановивши зазначені обставини, суд не навів в ухвалі достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, не обґрунтував належним чином наявність обставин продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (Буров проти України п. 51).
Суд першої інстанції вірно встановив, що існують ризики заявлені у клопотанні слідчого, проте вони мають незначний ступінь небезпеки, про що свідчать ті обставини, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває дружина та малолітня дитина, раніше не судимий. При цьому, з урахуванням мінімальних ризиків, оскільки більшість процесуальних дій органами досудового розслідування вже проведена, тривалістю досудового розслідування та наявністю доказів причетності підозрюваного ОСОБА_7 до злочинів, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, суд обмежився лише посиланням на законодавчі норми кримінального процесуального закону та продовжив підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, належним чином не обґрунтувавши прийняте рішення щодо конкретного кримінального провадження та особи підозрюваного.
Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року).
Ризик утечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні узи, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (Becciev v. Moldova п. 58).
Хоча національний суд має певну свобод розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (Суомінен проти Фінляндії п. 36).
Отже, з урахуванням вказаних обставин, рішення про продовження щодо ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, тривалого строку тримання під вартою є невмотивованим.
Колегія суддів, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88; Котій проти України п. 42; Влох проти Польщі п. 108; Erdagoz v. Turkey п. 51; Cebotari v. Moldova п. 48).
Також, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обмеження свободи особи має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
На думку колегії суддів, слідчий суддя місцевого суду під час розгляду клопотання слідчого не в повній мірі дотримався підстав продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не визначив мету та цілі, які стоять за ним, а тому колегія суддів вважає, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження, яке триває понад 4 місяці, особи підозрюваного ОСОБА_7 та практики Європейського суду з прав людини, оскільки обставин необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, крім того при здійсненні вибору між залишенням під вартою та звільненням презумпція залишається за звільненням ("Bykov v. Russia" п. 61).
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 28 серпня 2020 року, включно.
Підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується у Державній установі "Київський слідчий ізолятор" з-під варти звільнити.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;
- не відлучатися цілодобово із місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Строк дії даної ухвали встановити до 28 серпня 2020 року включно.
Негайно доставити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де звільнити його з-під варти.
Роз`яснити ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_7 ,і повідомити про це слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР в м. Києві ОСОБА_10 ,та прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_12 .
Виконання ухвали покласти на слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР в м. Києві ОСОБА_10 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_12 .
В задоволенні заяви народного депутата України ОСОБА_13 , про передачу підозрюваного ОСОБА_7 , йому на особисту поруку відмовити.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4