Справа № 304/189/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11.11.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/553/20, за апеляційною скаргою, яку подав ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ :
ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 20 лютого 2020 року клопотання старшого слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 (далі - слідчий), погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 (далі - прокурор) у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, про накладення арешту на майно задоволено.
Накладено арешт на будівлю психонаркологічного та венерологічного кабінетів Перечинської ЦРЛ, загальною площею 222,3 кв. м. (літера «Ж» будівля психонаркологічного та венерологічного кабінетів, площею 193,8 кв. м., літера «Ж» будівля складська, площею 28,5 кв. м., № 1 огорожа, І колодязь), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони використовувати, відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином зазначеною будівлею.
З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на будівлю психонаркологічного та венерологічного кабінетів Перечинської ЦРЛ, загальною площею 222,3 кв. м. (літера «Ж» будівля психонаркологічного та венерологічного кабінетів, площею 193,8 кв. м., літера «Ж» будівля складська, площею 28,5 кв. м., № 1 огорожа, І - колодязь), що знаходиться за адресою: Закарпатська область м. Перечин, вул. Ужанська, № 8»А», та яка перебуває у комунальній власності Перечинської міської ради Закарпатської області (), шляхом заборони використовувати, відчужувати та розпоряджатися будь-яким цією будівлею. Клопотання мотивує тим, що 07 лютого 2020 року через канцелярію до Перечинського ВП надійшла заява депутата Перечинської міської ради ОСОБА_8 , в якій заявниця просить прийняти міри до Перечинського міського голови ОСОБА_9 , який без відповідного обговорення та не завізованого юристами ради рішення, по заниженій вартості, без експертно-грошової оцінки, продав приміщення психоневрологічного та венерологічного кабінетів Перечинської ЦРЛ. Відомості про кримінальне правопорушення того ж дня внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000056 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. У ході досудового розслідування встановлено, що рішенням 13 сесії VІІ скликання Перечинської міської ради від 06 лютого 2020 року затверджено протокол про результати електронного аукціону № UA-PS-2019-12-22-000001-1 від 16 січня 2020 року з продажу приміщення психонаркологічного та венерологічного кабінетів Перечинської ЦРЛ, що знаходиться в м. Перечин, вул. Ужанська, № 8 »А», з оголошеною вартістю продажу в сумі 2 157 гривень. У клопотанні також вказується на те, що процедура аукціону могла відбуватися з порушеннями чинного законодавства, оскільки з проектом рішення депутати були ознайомлені безпосередньо перед початком роботи сесії, окрім того проект рішення не був оприлюднений на сайті Перечинської міської ради за 20 днів як цього вимагає закон, не дивлячись на те, що торги пройшли 16 січня 2020 року. Окрім того зазначає, що в порушення вимог законодавства, проект не пройшов процедуру обговорення у профільних комісіях міської ради, внаслідок чого відсутні висновки комісії з питань планування, фінансів, бюджету, соціально-економічного розвитку, промисловості, підприємництва та сфери послуг, а також комісії з питань інфраструктури, транспорту, житлово-комунального господарства та комунальної власності. У той же час, рішенням Перечинської районної ради чітко визначено, що будівлю передано для створення центру первинної медичної допомоги Перечинської ОТГ, а не для продажу. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, будівля психонаркологічного та венерологічного кабінетів Перечинської ЦРЛ є комунальною власністю в особі Перечинської міської ради. Беручи до уваги наведене й те, що в матеріалах кримінального провадження є достатньо підстав вважати, що зазначена будівля є предметом, що був об`єктом кримінально-протиправних дій, має значення речового доказу в кримінальному провадженні, а тому з метою його збереження, запобігання можливості перетворення, передачі чи відчуження на користь третіх осіб, слідчий просить клопотання задовольнити.
В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що слідчим доведено, що зазначене у клопотанні майно має значення речового доказу в кримінальному проваджені № 0000056 і, що таке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України щодо запобігання можливості його пошкодження, псування, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Окрім того, в ухвалі вказується на те, що постановою слідчого вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Беручи до уваги наведене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання слідчого про арешт майна задоволено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що має бути скасована. Стверджує, що в клопотанні слідчого відсутнє обґрунтування необхідності арешту конкретного майна, не конкретизовано підстав та мети накладення арешту на вказану будівлю, не вказано яким чином власник будівлі ТОВ «Мед Лайн Груп» причетний до вчинення кримінального правопорушення, та на яких підставах його право власності повинно бути обмежено. Окрім того, вважає, що у клопотанні слідчого не вказано на існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину Перечинським міським головою ОСОБА_9 , достатність доказів, що вказують на вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. Також зазначає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно є передчасним, оскільки на момент його розгляду, жодній особі, які приймали участь у відчуженні вищевказаної будівлі, не повідомлено про підозру. Помилковим вважає висновок слідчого про наявність достатніх підстав вважати, що вищевказана будівля відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки для початку у клопотанні мають бути наведені достатні докази, що вказують на вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. Окрім того, вказує на те, що майно, на яке накладено арешт, не набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення, щодо якого проводиться досудове розслідування, а в матеріалах клопотання відсутні будь-які докази, що майно можна віднести до предмету вчинення кримінального правопорушення, а тому воно і не може вважатись речовим доказом. Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження вказує на те, що оскаржувана ухвала постановлена без відома та участі власника майна, який отримав копію ухвали лише 27.09.2020. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора та апелянта ОСОБА_5 , неявка яких з огляду на положення ст. 405 цього Кодексу не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що: прокурор та ОСОБА_5 належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища апелянта ; від вказаних осіб не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та відомостей про поважність причин їх неявки; що судове провадження перебуває на розгляді в апеляційному суді з 28.09.2020 і його розгляд уже відкладався. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних вище осіб береться до уваги і практика Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

Доводи апеляційної скарги про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими і задовольняються. Приймаючи рішення про визнання поважними причин пропуску строку колегія суддів бере до уваги, що оскаржувана ухвала постановлена без участі власника майна ОСОБА_5 , що власник майна отримав копію ухвали лише 27 вересня 2020 року. Вказані обставини, колегія суддів вважає такими, що унеможливили подання апеляційної скарги у встановлений законом строк з обґрунтуванням незаконності судового рішення. При цьому також беруться до уваги положення Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині доступу особи до правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на майно - будівлю психонаркологічного та венерологічного кабінетів Перечинської ЦРЛ, загальною площею 222,3 кв. м. (літера «Ж» будівля психонаркологічного та венерологічного кабінетів, площею 193,8 кв. м., літера «Ж» будівля складська, площею 28,5 кв. м., № 1 огорожа, І колодязь), що знаходиться за адресою: Закарпатська область м. Перечин, вул. Ужанська, № 8 «А», слідчим суддею взяті до уваги положення Конституції України, дотримані вимоги кримінального процесуального закону та принцип верховенства права, закладений у Європейській Конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод та Рішеннях Європейського Суду з прав людини, ретельно перевірені доводи клопотання й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми права визнається законним та обґрунтованим.

Так, перевіривши доводи клопотання та викладені у судовому рішенні висновки, колегія судів погоджується з твердженнями слідчого судді про те, що матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим у клопотанні майна критеріям, передбаченим у ст. 98 КПК України, а відповідно й можливості його використання стороною обвинувачення як доказу в кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, із метою належного забезпечення потреб досудового розслідування, зокрема, для збереження речових доказів, а також для забезпечення можливості органу досудового розслідування провести всі необхідні слідчі дії з речовим доказом, на нього необхідно накласти арешт.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів бере до уваги те, що вказане вище майно (будівля психонаркологічного та венерологічного кабінетів Перечинської ЦРЛ, загальною площею 222,3 кв. м. (літера «Ж» будівля психонаркологічного та венерологічного кабінетів, площею 193,8 кв. м., літера «Ж» будівля складська, площею 28,5 кв. м., № 1 огорожа, І колодязь), що знаходиться за адресою: Закарпатська область м. Перечин, вул. Ужанська, № 8 «А»), на яку накладений арешт, відповідає зазначеним у ст. 98 КПК України критеріям і може мати значення для встановлення обставин кримінального провадження; що органом досудового розслідування доведено існування передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків та достатність підстав вважати, що такі ризики мають місце.

Як убачається із приєднаних до клопотання матеріалів, у провадженні старшого слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження за № 0000056, відомості про кримінальне правопорушення в якому 07.02.2020 внесені до ЄРДР за ознаками діяння, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. У ході досудового розслідування встановлено, що рішенням 13 сесії VІІ скликання Перечинської міської ради від 06 лютого 2020 року затверджено протокол про результати електронного аукціону № UA-PS-2019-12-22-000001-1 від 16 січня 2020 року з продажу приміщення психонаркологічного та венерологічного кабінетів Перечинської ЦРЛ, що знаходиться в м. Перечин, вул. Ужанська, № 8 »А», з оголошеною вартістю продажу в сумі 2 157 гривень. У клопотанні також вказується на те, що процедура аукціону могла відбуватися з порушеннями чинного законодавства, оскільки з проектом рішення депутати були ознайомлені безпосередньо перед початком роботи сесії, окрім того проект рішення не був оприлюднений на сайті Перечинської міської ради за 20 днів як цього вимагає закон, не дивлячись на те, що торги пройшли 16 січня 2020 року. Окрім того зазначає, що в порушення вимог законодавства, проект не пройшов процедуру обговорення у профільних комісіях міської ради, внаслідок чого відсутні висновки комісії з питань планування, фінансів, бюджету, соціально-економічного розвитку, промисловості, підприємництва та сфери послуг, а також комісії з питань інфраструктури, транспорту, житлово-комунального господарства та комунальної власності. У той же час, рішенням Перечинської районної ради чітко визначено, що будівлю передано для створення центру первинної медичної допомоги Перечинської ОТГ, а не для продажу. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, будівля психонаркологічного та венерологічного кабінетів Перечинської ЦРЛ є комунальною власністю в особі Перечинської міської ради.

Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 будівля психонаркологічного та венерологічного кабінетів Перечинської ЦРЛ, загальною площею 222,3 кв. м. (літера «Ж» будівля психонаркологічного та венерологічного кабінетів, площею 193,8 кв. м., літера «Ж» будівля складська, площею 28,5 кв. м., № 1 огорожа, І колодязь), що знаходиться за адресою: Закарпатська область м. Перечин, вул. Ужанська, № 8 «А», визнана речовим доказом.

Беручи до уваги наведене, колегія судів погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчим та прокурором доведено необхідність накладення арешту на будівлю психонаркологічного та венерологічного кабінетів Перечинської ЦРЛ, загальною площею 222,3 кв. м. (літера «Ж» будівля психонаркологічного та венерологічного кабінетів, площею 193,8 кв. м., літера «Ж» будівля складська, площею 28,5 кв. м., № 1 огорожа, І колодязь), що знаходиться за адресою: Закарпатська область м. Перечин, вул. Ужанська, № 8 «А», яка сама по собі та з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, в ході якого органу досудового розслідування необхідно провести відповідні експертизи, у зв`язку із чим, саме із метою збереження речових доказів, майно підлягає арешту.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали і про те, що : у клопотанні слідчого відсутнє обґрунтування необхідності арешту конкретного майна, не конкретизовано підстав та мети накладення арешту на будівлю, не вказано яким чином власник будівлі ТОВ «Мед Лайн Груп» причетний до вчинення кримінального правопорушення, та на яких підставах його право власності повинно бути обмежено ; що у клопотанні слідчого не вказано на існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину Перечинським міським головою ОСОБА_9 , достатність доказів, що вказують на вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України ; що жодній особі, які приймали участь у відчуженні будівлі, не повідомлено про підозру ; що майно, на яке накладено арешт, не набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення, щодо якого проводиться досудове розслідування, а в матеріалах клопотання відсутні будь-які докази, що майно можна віднести до предмету вчинення кримінального правопорушення, а тому воно і не може вважатись речовим доказом, - колегія суддів відхиляє як такі, що не впливають і не спростовують висновків слідчого судді про необхідність накладення арешту на майно шляхом заборони використовувати, відчужувати та розпоряджатися ним будь-яким чином.

На інші доводи, які б давали підстави для скасування судового рішення в апеляційній скарзі не вказується.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів бере до уваги те, що вищевказане майно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК України критеріям і може мати значення для встановлення обставин кримінального провадження; що органом досудового розслідування доведено існування передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків та достатність підстав вважати, що такі ризики мають місце; що вказане майно постановою слідчого від 07.02.2020 визнано речовим доказом; що таке втручання у права та інтереси власника майна, як накладення на нього арешту, є виправданим.

Отже, вищенаведене свідчить про те, що слідчим суддею дотримані вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання та прийнятті рішення про накладення арешту на вказане у клопотанні слідчого майно.

З огляду на наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а тому, з огляду на положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи його захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що адвокатом апелянтом не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого судді й будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 20 лютого 2020 року, якою задоволено клопотання про накладення арешту на майно на будівлю психонаркологічного та венерологічного кабінетів Перечинської ЦРЛ, загальною площею 222,3 кв. м. (літера «Ж» будівля психонаркологічного та венерологічного кабінетів, площею 193,8 кв. м., літера «Ж» будівля складська, площею 28,5 кв. м., № 1 огорожа, І колодязь), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони використовувати, відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: