Номер провадження: 11-кп/813/1192/20
Номер справи місцевого суду: 504/1928/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.03.2019 року, -

встановив:

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 15 березня 2019 року засудженому ОСОБА_8 була повернута його заява від 30 травня 2017 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Одеського обласного суду від 26 квітня 1999 року та ухвали Верховного Суду України від 09 вересня 1999 року, якими останнього засуджено до довічного позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 86-1; 93 пункти «в», «г», «е», «з»; 42; 43; 14 КК України (в редакції 1960 КК України).

Прийняте рішення районний суд обґрунтував тим, що заява засудженого ОСОБА_8 від 30 травня 2017 року подана всупереч встановленої законом процедури, оскільки для захисту своїх законних прав та інтересів засуджений повинен був звернутися з заявою про перегляд вироку Одеського обласного суду від 26 квітня 1999 року та ухвали Верховного Суду України від 09 вересня 1999 року за нововиявленими обставинами не до суду, а до уповноваженого суб`єкта, визначеного ст.400-7 КПК України (в редакції 1960 року) щодо ініціювання питання про складання клопотання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись з ухвалою районного суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та призначити новий розгляд його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами у суді першої інстанції. Засуджений ОСОБА_8 зазначає, що він мав право на звернення до районного суду із заявою про перегляд вироку за ново виявленими обставинами у відповідності до положень процесуального закону. Крім того,засуджений посилається на те, що копію оскаржуваної ухвали він отримав 18.07.2019 року та 25.07.2019 року подав апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача; засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд заяви засудженого в суді першої інстанції; вивчивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до ст. 404 КПК України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Що стосується строку звернення засудженого ОСОБА_8 з апеляційною скаргою, апеляційним судом встановлене таке.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу районного суду подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Згідно матеріалів судового провадження, оскаржувана ухвала була постановлена без виклику ОСОБА_8 , а копія оскаржуваної ухвали останньому була надіслана 01.07.2019 року (а.с.51).

За твердженням апелянта копію оскаржуваного рішення він отримав 18.07.2019 року та 25.07.2019 року подав апеляційну скаргу.

За таких підстав, з урахуванням положень ч.3 ст.395 КПК, строк на апеляційне оскарження засудженим пропущений не був, а тому поновлення не потребує.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність ухвали районного суду, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинне тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Держав.
Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної (правової) визначеності, який, серед іншого, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів («Brumarescu проти Румунії», № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).
Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Повноваження судів вищих інстанцій на перегляд справи повинні використовуватися лише з метою виправлення судових помилок, а не для проведення нового розгляду справи. Перегляд вищими судами не повинне розглядатися як завуальована апеляція, а лише сама можливість того, що можуть існувати дві точки зору щодо предмету спору не є підставою для перегляду рішення. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру («Ryabykh проти Росії», № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).
Процедура перегляду рішення за нововиявленими обставинами сама по собі не суперечить принципу юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя («Pravednaya проти Росії», № 69529/01, рішення від 18 листопада 2004 року). Однак Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.

Частиною 1 ст.370 КПК передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до положень ст.ст. 7, 9 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями п.3 ч.1 ст.409 КПК визначено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Суд першої інстанції, в мотивувальній частині ухвали зробив висновок про те, що засуджений ОСОБА_8 не є особою, яка має право подавати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, пославшись при цьому на пункти 15, 16 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року та зазначив, що для захисту своїх законних прав та інтересів він повинен звертатися з заявою про перегляд вироку стосовно нього за нововиявленими обставинами не до суду, а до уповноваженого суб`єкта, встановленого ст. 400-7 КПК України 1960 року щодо ініціювання питання про складання клопотання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Проте апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляд на таке.

Положення п.16 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року стосуються клопотань і заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, поданих до набрання чинності КПК України 2012 року, та заяв, поданих прокурорами в порядку КПК України 1960 року.

Зазначений пункт, так само як і п.15 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року, не може бути підставою для застосування вимог КПК України 1960 року до заяви, поданої після набрання чинності КПК України 2012 року.

Перехідними положеннями до КПК України 2012 року не визначено спеціального порядку розгляду заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, поданих після набрання чинності цим Кодексом. Отже до цих заяв має застосовуватися загальне правило ст.5 КПК України 2012 року, яке передбачає, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Таким чином, виходячи з системного аналізу статті 5 та Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року, апеляційний суд дійшов до висновку, якщо заява про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, постановленого до набрання чинності КПК України 2012 року, подана після набрання ним чинності, то такий перегляд здійснюється за правилами цього Кодексу.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується із сформованою практикою Верховного Суду відображеною, зокрема в постанові колегії суддів Касаційного кримінального суду від 09 липня 2019 року по справі №1-5/2005, провадження №51-3км19.

Відповідно до частин 5 та 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що оскільки засуджений ОСОБА_8 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області 30 травня 2017 року, тобто під час дії КПК України 2012 року, до його заяви мали застосовуватися правила цього Кодексу, а тому суд першої інстанції, помилково пославшись в оскаржуваній ухвалі на положення статті 400-7 КПК України 1960 року, прийняв необґрунтоване рішення про повернення заяви засудженого, що не відповідає вимогам закону.

Встановлені апеляційним судом порушення свідчать про неналежний розгляд заяви засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Одеського обласного суду від 26.04.1999 року, що у відповідності до положень ч.1 ст.412 КПК визнаються апеляційним судом істотними та такими, що тягнуть за собою скасування судового рішення з призначенням нового розгляду заяви засудженого в суді першої інстанції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другою ст. 412 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги відсутність формальних підстав для призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції, які визначені положеннями п.1 ч.1 ст.415 КПК, але враховуючи обставини даної справи та підстави для скасування рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, приймаючи рішення про призначення нового розгляду даної справи в суді першої інстанції, вважає за необхідне застосовувати в даній справі загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права.
Відповідно ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
При цьому, апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.
У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, що регламентовано положеннями ч. 6 ст. 9 КПК.
Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК - кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду у справі «Bellet v. France» (Беллет проти Франції) - суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.»).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод «Право на справедливий судовий розгляд» зазначено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом.

Виходячи з комплексного аналізу положень Глави 34 КПК та ст.ст. 2, 7, 9, 404, 407, 412, 415 КПК, апеляційний суд вбачає необхідним задовольнити апеляційну скаргу, скасувавши ухвалу суду першої інстанції, та призначити новий розгляд заяви засудженого в суді першої інстанції.

При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції, з дотриманням прав учасників кримінального провадження та вимог кримінального процесуального закону, слід ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду даної справи встановлені обставини, які потребують процесуального вирішення з метою забезпечення вимог ст.ст. 2, 7 КПК України, в тому числі забезпечення права засудженого на доступ до правосуддя та розумність строків розгляду його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку, яким він засуджений до довічного позбавлення волі.
Так, Главою 34 КПК передбачений інститут перегляду за нововиявленими та виключними обставинами судових рішень, якими завершується розгляд кримінального провадження по суті в суді відповідної інстанції.
При цьому, цілком логічним та закономірним є той факт, що засуджена особа має право подати одну заяву про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами з аналогічних підстав, яким вона засуджена та перегляду якого вона прагне.
Апеляційний суд вважає, що нормами кримінального процесуального законодавства не передбачено можливості «паралельного» розгляду аналогічних заяв засудженого про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, тобто у випадку, якщо предметом судового розгляду є різні заяви засудженої особи про перегляд одного і того ж вироку за нововиявленими обставинами, подані з аналогічних підстав, але в різні проміжки часу.
Під час апеляційного розгляду даної справи, судом встановлено, що в провадженні Одеського апеляційного суду на теперішній час перебувають матеріали судового провадження №11-п/813/750/20 за поданням судді Комінтернівського районного суду Одеської області про направлення для розгляду до іншого суду матеріалів судового провадження за заявою засудженого ОСОБА_8 від 22 квітня 2019 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Одеського обласного суду від 26.04.1999 року та ухвали Верховного суду України від 09.09.1999 року. Вказане подання станом на день прийняття апеляційним судом рішення по даній справі не розглянуто.

Діючим КПК не передбачено норми, щодо об`єднання ідентичних заяв про перегляд рішень за нововиявленими обставинами, які підлягають розгляду в суді першої інстанції, зокрема на стадії апеляційного оскарження рішень суду першої інстанції, ухвалених в порядку Глави 34 КПК.
Разом з цим, на виконання приписів ст.28 КПК, з метою ефективного та оперативного розгляду справи за заявою засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами у даному провадженні, апеляційний суд, керуючись положеннями ст.ст. 2, 7, 9 КПК, приходить до висновку про доцільність та необхідність вирішення питання про об`єднання матеріалів провадження за заявою засудженого ОСОБА_8 від 30 травня 2017 року (єдиний унікальний номер справи №504/1928/17; номер провадження апеляційної інстанції №11-кп/813/1192/20) про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Одеського обласного суду від 26.04.1999 року та ухвали Верховного суду України від 09.09.1999 року з матеріалами судового провадження за поданням судді Комінтернівського районного суду Одеської області (єдиний унікальний номер справи №504/1653/19, номер провадження апеляційної інстанції №11-п/813/750/20) про направлення для розгляду до іншого суду матеріалів судового провадження за заявою засудженого ОСОБА_8 від 22 квітня 2019 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Одеського обласного суду від 26.04.1999 року та ухвали Верховного суду України від 09.09.1999 року.

З урахуванням наведеного, скасовуючи ухвалу районного суду та призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції заяви засудженого ОСОБА_8 від 30.05.2017 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Одеського обласного суду від 26.04.1999 року та ухвали Верховного суду України від 09.09.1999 року (єдиний унікальний номер справи №504/1928/17; номер провадження апеляційної інстанції №11-кп/813/1192/20), апеляційний суд вважає за необхідне передати матеріали вказаної справи для вирішення питання про об`єднання з матеріалами судового провадження за поданням судді Комінтернівського районного суду Одеської області про направлення для розгляду до іншого суду матеріалів судового провадження за заявою засудженого ОСОБА_8 від 22.04.2019 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Одеського обласного суду від 26.04.1999 року та ухвали Верховного суду України від 09.09.1999 року (єдиний унікальний номер справи №504/1653/19, номер провадження апеляційної інстанції №11-п/813/750/20).

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 412, 415, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.03.2019 року, якою повернуто заяву засудженого ОСОБА_8 від 30.05.2017 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Одеського обласного суду від 26.04.1999 року та ухвали Верховного суду України від 09.09.1999 року скасувати, та призначити новий розгляд заяви засудженого ОСОБА_8 у суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Передати матеріали судового провадження (єдиний унікальний номер справи №504/1928/17; номер провадження апеляційної інстанції №11-кп/813/1192/20) за заявою засудженого ОСОБА_8 для об`єднання з матеріалами судового провадження (єдиний унікальний номер справи №504/1653/19; номер провадження апеляційної інстанції 11-п/813/750/20), складу суддів Одеського апеляційного суду, який розглядає подання судді Комінтернівського районного суду Одеської області про передачу для розгляду до іншого суду заяви засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Одеського обласного суду від 26.04.1999 року та ухвали Верховного суду України від 09.09.1999 року

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4