Дата документу 16.11.2020 Справа № 315/1598/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 315/1598/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/1245/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з приміщенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з приміщенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області),
захисників підозрюваного адвоката ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції з приміщенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області) ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді першої інстанції прокурора Гуляйпільського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 4 листопада 2020 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рівнопілля Гуляйпільського району Запорізької області, громадянина України, не одруженого, маючого середньо-спеціальну освіту, працюючого охоронцем в ПАТ «Полтавське ХПП», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобово домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Гуляйпільського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 звернулась до слідчого судді із клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за наступних обставин.

02.11.2020 приблизно о 00 год. 15 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, внаслідок раптово виниклих особистих неприязних відносин, в ході спільного розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_12 наніс останньому багаточисленні удари по голові дерев`яним держаком від совкової лопати, на кінці якого знаходився металевий фрагмент совкової лопати. Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_12 набряк головного мозку, під оболонкові крововиливи, відкриту черепно-мозкову травму, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, від яких останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в 3:30 год. у КНП «Гуляйпільська ЦРЛ».
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

2 листопада 2020 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (а.с. 4).

2 листопада 2020 року о 17 год. 25 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 27-28).

3 листопада 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (а.с. 29).

Задовольняючи частково клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що прокурором доведено обґрунтованість підозри та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не було доведено можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, і слідчий суддя оцінивши всі обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, визначені ст. 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, міцність соціальних зв`язків підозрюваного: останній має у власності будинок, в якому зареєстрований та співмешкає з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює охоронцем в ПАТ «Полтавське ХПП», позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, позитивно характеризується допитаними в судовому засіданні ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , раніше не судимий, прийшов до висновку про можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу - у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду незаконною, невмотивованою, та такою, що винесена з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального законодавства.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги той факт, що ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків неможливо запобігти шляхом обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, так як при дії цього заходу особа не знаходиться під цілодобовим спостереженням з боку правоохоронних органів і може вільно пересуватись в межах населеного пункту с. Рівнопілля та території Гуляйпільського району (в якому проживають свідки та потерпілий), області та країни, зокрема з надуманих підстав, таких як відвідування лікувального закладу.
Крім того, зазначає, що вказані обставини підтверджують наявність іншого ризику підозрюваний може покинути місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Також, вказує на те, що слідчим суддею враховані свідчення зацікавлених осіб сестри та співмешканки, між тим не враховано свідчення потерпілого ОСОБА_16 , які характеризують особу підозрюваного як агресивну та неврівноважену особу, зокрема, під час вживання алкоголю у зв`язку з чим підозрюваний раніше проходив лікування у Гуляйпільській психіатричній лікарні.
Апелянт зазначає, що підозрюваний на момент розгляду клопотання судом був звільнений з ПАТ «Полтавське ХПП».
В своїй апеляційній скарзі вказує на те, що слідчий суддя не дотримався вимог ст. 178 КПК України, оскільки не врахував всі характеризуючи особу підозрюваного фактори, тяжкість вчиненого ним злочину, що носив насильницький характер і виражався прямим умислом, у зв`язку із чим застосував запобіжний захід, який не зможе запобігти ризиками п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України.
Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Разом з тим повідомив, що доказів порушення підозрюваним ОСОБА_7 умов перебування під домашнім арештом орган досудового розслідування немає.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні апеляційного суду просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, вказавши, що слідчим суддею було вірно встановлені всі обставини по справі. Крім того, прокурор не конкретизує, що саме було порушено судом першої інстанції. Також вказує на відсутність наявності ризиків, оскільки вони нічим не підтверджені. Зазначив, що після обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту минуло 12 днів і за цей час підозрюваним не було порушено процесуальних обов`язків, встановлених слідчим суддею.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити, зазначивши, що слідчий суддя врахував всі обставини, які закон пов`язує із вирішенням питання щодо виду запобіжного заходу, якій слід застосувати відносно підозрюваного. Вважала, що лише підозра у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також зазначила, що підозрюваний характеризується виключно з позитивної сторони.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисників, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, наявність ризиків, але вірно зазначив про відсутність обставин, які б свідчили про неможливість запобігання вказаних ризиків лише шляхом застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. "с" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Штегмюллер проти Австрії" вказав, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного (обвинуваченого) на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий (а.с. 34), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться (а.с. 35), є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 37-38), де проживає та зареєстрований, позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 39), позитивно характеризується за минулим місцем роботи (ПрАТ «Полтавське хлібоприймальне підприємство»), де працював до 3 листопада 2020 року на посаді охоронника пожежного (а.с. 40).

Крім того, із наданої в судовому засіданні інформації з Виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, а саме дружину ОСОБА_13 .

Доводи прокурора щодо неможливості запобігання ризиками, передбаченим п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, незаконно впливати на потерпілого та свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими оскільки відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України вказаний запобіжний захід полягає у забороні підозрюваному залишати житло (в даному випадку цілодобово), а згідно ч. 5 цієї статті перебування підозрюваного у житлі контролюється працівниками відповідного органу Національної поліції.

Крім того, відомостей про те, що підозрюваний після обрання у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту здійснював незаконний вплив на потерпілого чи свідків прокурором не надано.

Також, в судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваним умов перебування під домашнім арештом.

Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який від органу досудового розслідування не переховувався, не чинив перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики попереджені застосованим відносно підозрюваного запобіжним заходом у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на той факт, що підозрюваний на момент розгляду клопотання звільнений з ПрАТ «Полтавське хлібоприймальне підприємство» також не є підставою для скасування судового рішення.

Щодо доводів прокурора, який посилається на порушення слідчим суддею вимог ст. 178 КПК України, оскільки не враховано тяжкість вчиненого підозрюваним ОСОБА_7 злочину, то слід зазначити, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особо запобіжного заходу у вигляді взяття під вартою, про що також свідчить практика Європейського суду з прав людини.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422, 492 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді першої інстанції прокурора Гуляйпільського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 4 листопада 2020 року, якою задоволено частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4