БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1175/2020
Провадження № 1-м/497/2/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.11.2020 року Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглядаючи у приміщенні суду в м.Болград клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Баннівка Болградського району Одеської області, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, має дитину 2012р. народження, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , вид.30.01.2008р. Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області,
що засуджений вироком Нєфтєюганського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 03.10.2019 року з уточненнями, внесеними постановою Нєфтєюганського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 12.03.2020р. за ст.ст.30ч.3,228ч.5 КК РФ до 7 років 6 місяців позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
09.09.2020 року до Болградського районного суду Одеської області надійшло клопотання Управління міжнародної правової допомоги начальника відділу передачі засуджених осіб та виконання вироків Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України, згідно якого представник просить суд, відповідно до ст.ст.609,610 КК України за останнім відомим місцем проживання засудженого, - розглянути питання щодо приведення вищезазначеного вироку суду Російської Федерації у відповідність до законодавства України, а саме:
визначити за Кримінальним кодексом України правову кваліфікацію діяння, у вчиненні якого гр. ОСОБА_4 визнано винним вироком Нєфтєюганського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 03.10.2019 року з уточненнями, внесеними постановою Нєфтєюганського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 12.03.2020р.;
строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 згідно з Кримінальним кодексом України.
Засуджений про дату судового засідання не повідомлявся, оскільки перебуває в місцях позбавлення волі на території Російської Федерації.
Представник Міністерства юстиції України просив розглянути клопотання за його відсутністю; його присутність при розгляді клопотання не є обов`язковою відповідно до ст.610 КПК України.
З клопотання Міністерства юстиції України та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 , був засуджений вироком РФ від 03.10.2019 року з уточненнями, внесеними постановою того ж суду від 12.03.2020р., за незаконний збут наркотичних засобів - речовину, що містить а-PVP (а-пірролідіновалерофенон), що є похідною наркотичного засобу N-метілефедрона, загальною масою 267,11грамів, яка, за чинним законодавством РФ становить кваліфікуючу ознаку "особливо великий розмір", до покарання у виді 7-ми років 6-ти місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 30, частини п`ятої статті 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням мережі "Інтернет", групою осіб за попередньою змовою, в особливо великому розмірі), що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
За клопотанням прокурора з метою дотримання матеріального та процесуального законодавства України щодо повноти, справедливості, законності та обґрунтованості судового розгляду і рішення суду на підставі ст.333ч.3 КПК України з дотриманням прав засудженого, суд відкладав судове засідання та доручав Одеському НДЕКЦ (науково-дослідному експертно-криміналістичному центру) Експертної служби МВС України надати суду висновок спеціаліста щодо відповідності національному законодавству України назви та маси речовини, зазначеної у вироку суду Російської Федерації, за обіг якої був засуджений ОСОБА_4 , а саме: відповідність зазначеної речовини ПЕРЕЛІКу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ від 6 травня 2000 р. №770 (з останніми змінами), і, в разі належності цієї речовини до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, обіг яких заборонений чи обмежений в Україні, - надати суду висновок про відповідність маси цієї речовини критичному обсягу, що заборонений до вільного або обмеженого обігу в Україні, оскільки існує багато хімічних речовин з однаковим хімічним складом, але які мають декілька назв, і це може роз`яснити лише спеціаліст, що має відповідні знання.
Згідно відповіді експерта НДЕКЦ Експертної служби МВС України за №21511 від 15.10.2020 року:
речовина, що містить a-PVP (а-пірролідіновалерофенон)...,...загальною масою 267,11грами» включена до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», який затверджений постановою Кабінету міністрів України від 06.05.2000 №770, а саме, - до таблиці І, списку 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено», як PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он);
відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» речовина PVP має значення невеликих розмірів до 0,15г, великих від 1,5 до 15,0г, особливо великих 15,0г і більше.
У судовому засіданні прокурор, зазначивши, що розмір заборонених до обігу речовин, замах на незаконний збут яких скоїв ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб, є особливо великим згідно законодавства України, тому дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.ст.15ч.2,307ч.3 КК України як замах (що є закінченим, оскільки особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі) на незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинений організованою групою, в особливо великих розмірах, за що винна особа підлягає притягненню до покарання у виді позбавлення волі строком від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Проте, враховуючи вимоги ч.4ст.610 КПК України, та ч.3ст.68 КК України, ОСОБА_4 слід залишити покарання, призначене вироком суду РФ у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.
Врахувавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Передача засуджених для відбування покарання, з однієї держави до іншої в Україні, регулюється Конвенцією про передачу засуджених осіб 1983 року та ст.606 КПК України.
Крім того, згідно ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, яка набрала чинності для України з 01 січня 1996 року, передбачено можливість передачі особи, засудженої на території однієї держави, - до території іншої держави, відповідно до положень цієї Конвенції, для відбування призначеного їй покарання (стаття 2) шляхом продовження виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10 або визнання вироку з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і, таким чином, заміни міри покарання, призначеної в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11 цієї Конвенції.
Як вбачається зі змісту вироку щодо ОСОБА_4 , його засуджено вироком Нєфтєюганського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу ІОгри від 03.10.2019 з уточненнями, внесеними постановою Нєфтєюганського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу - Югри від 12.03.2020, до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ст.ст.30ч.3,228.1ч.5 КК РФ, дії засудженого цим вироком судом РФ кваліфіковані як замах на незаконний збут наркотичних засобів, скоєний з використанням інформаційно-комунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), вчинений групою осіб за попередньою змовою, в особливо великому розмірі, що в Україні також є караним діянням, злочин, згідно вироку РФ, - не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі ОСОБА_4 . Строк відбування покарання ОСОБА_4 визначено з 23.11.2018р. до 22.05.2026р. ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія №2 УФСВП Росії, Тюменська область.
Ст.7 Кримінального Кодексу України регламентовано, що громадяни України та особи без громадянства, що постійно проживають в Україні, які вчинили кримінальні правопорушення за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо особи, зазначені у частині першій цієї статті, за вчинені кримінальні правопорушення зазнали кримінального покарання за межами України, вони не можуть бути притягнені в Україні до кримінальної відповідальності за ці кримінальні правопорушення.
Порядок розгляду запиту (клопотання) про передачу громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для відбування покарання в Україні визначений ст.609 КПК України, згідно якої "Запит уповноваженого (центрального) органу іноземної держави про передачу для відбування покарання в Україні засудженого судом цієї держави до позбавлення волі громадянина України, а також клопотання такого засудженого або його законного представника чи родича про передачу розглядається Міністерством юстиції України в розумний строк. Після порушення перед Міністерством юстиції України клопотання про прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання в Україні та підтвердження громадянства України цієї особи Міністерство юстиції України запитує у відповідного органу іноземної держави документи, необхідні для вирішення питання по суті. Після надходження всіх необхідних документів Міністерство юстиції України протягом місяця розглядає надіслані матеріали та в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України. Якщо запит і додаткові матеріали надійшли іноземною мовою, строк розгляду продовжується до трьох місяців. В разі відмови Міністерством юстиції України в задоволенні запиту (клопотання) про передачу засудженої особи в Україну відповідна інформація направляється державі, судом якої ухвалено вирок, а також особі, за ініціативою якої розглядалося питання передачі засудженої особи, з роз`ясненням підстав такої відмови. В разі задоволення запиту, Міністерство юстиції України направляє державі, судом якої ухвалено вирок, інформацію про це разом з копією ухвали суду за результатами розгляду клопотання згідно з ч.3 цієї статті".
Ч.1ст.610 КПК України регламентовано, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .
Засуджений ОСОБА_4 має бажання невідбуту міру покарання в подальшому відбувати в Україні, що підтверджується його письмовою заявою, доданою до Клопотання.
Відповідно до вимог ч.4 ст.610 КПК України, "при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави".
Відповідно до діючого законодавства України, а саме, відповідно до ст.15 КК України, замахом на кримінальне правопорушення є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Оскільки вироком суду РФ встановлені обставини скоєння злочину ОСОБА_4 та його дії кваліфіковані як закінчений замах на скоєння злочину, ці дії слід кваліфікувати за ч.2 статті 15 КК України, відповідно до якої "якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі".
Таким чином, згідно законодавства України, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати як замах на незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, що вчинено організованою групою, в особливо великих розмірах, за ст.ст.15ч.2,307ч.3КК України.

Відповідно до ст.16 КК України, кримінальна відповідальність за замах на кримінальне правопорушення настає за статтею 15 і за тією статтею Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає відповідальність за закінчене кримінальне правопорушення.

Санкція ст.307ч.3 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Проте, відповідно до частин 1 і 3 статті 68 КК України, "при призначенні покарання за незакінчене кримінальне правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця; за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу". Тобто, у даному випадку, покарання ОСОБА_4 , відповідно до КК України, не може перевищувати двох третин від максимального покарання 12 років позбавлення волі, що передбачено санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, а у даному випадку, статті 307ч.3 КК України, тобто, не може перевищувати 8-ми років позбавлення волі (12:3х2), що узгоджується з покаранням, призначеним вироком суду РФ, яке не є більшим, та, враховуючи, що строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, що регламентовано п.2ч.4ст.610 КПК України, суд дотримується строку покарання, визначеного засудженому вироком суду іноземної держави, у тому числі і стосовно додаткового покарання, передбаченого ч.3ст.307 КК України у виді конфіскації майна: якщо вироком суду РФ засудженому це додаткове покарання не призначалося, відсутні підстави для призначення його і судом України при приведенні вироку суду РФ у відповідність до законодавства України.
За вказаних обставин, беручи до уваги дотримання визначених статтею 3 Конвенції про передачу засуджених осіб, умов передачі громадянина України ОСОБА_4 для відбування покарання в Україну, судом встановлено, що відбування ним покарання в Україні відповідає вимогам статті 10 Конвенції, оскільки за своїм характером та тривалістю покарання не буде більш суворим, ніж міра покарання, призначена у державі ухвалення вироку, і не перевищуватиме максимальних строків позбавлення волі, передбачених законодавством України.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вирок Нєфтєюганського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 03.10.2019 року з уточненнями, внесеними постановою Нєфтєюганського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 12.03.2020р. стосовно ОСОБА_4 , підлягає приведенню у відповідність до законодавства України.
Таким чином, враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід вважати засудженим за ст.ст.15ч.2,307ч.3 КК України, з врахуванням вимог ст.610ч.4п.2 КК України до 7 років 6-ти місяців позбавлення волі. А також, враховуючи, що покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена у державі ухвалення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку, суд не встановлює додаткове покарання, у виді конфіскації майна, що передбачено ч.3ст.307 КК України.
Визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, в якій засудженому належить відбувати покарання, діючим законодавством України не передбачено.
Керуючись ст.9 Конституції України, ст.ст.606-610 КПК України, ст.ст.9-11 Страсбургської Конвенції «Про передачу засуджених осіб» від 21 березня 1983 року, ст.ст.15ч.2,68 та 307ч.3 КК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність до кримінального законодавства України вироку Нєфтєюганського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 03.10.2019 року з уточненнями, внесеними постановою Нєфтєюганського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 12.03.2020р. відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Привести у відповідність до законодавства України вирок Нєфтєюганського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 03.10.2019 року з уточненнями, внесеними постановою Нєфтєюганського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 12.03.2020р відносно ОСОБА_4 , засудженого за ст.ст.30ч.3,228.1ч.5 Кримінального кодексу Російської Федерації.
Визначити, що відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнаний винним вироком Нєфтєюганського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 03.10.2019 року з уточненнями, внесеними постановою Нєфтєюганського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 12.03.2020р., передбачена ст.ст.15ч.2,307ч.3 КК України.
Вважати ОСОБА_4 таким, що засуджений за ст.ст.15ч.2,307ч.3 КК України з врахуванням вимог ст.610ч.4п.2 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , відповідно до вироку Нєфтєюганського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 03.10.2019 року з уточненнями, внесеними постановою Нєфтєюганського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 12.03.2020 року, рахувати з 23.11.2018 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність до законодавства України, та прокурором, до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом семи днів з моменту її проголошення, а органом, що подав клопотання та засудженим протягом семи днів з моменту отримання її копії.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1