ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1180/20 Справа № 203/2104/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваної ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, зараз тримається в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4», -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2020 року задоволено клопотання слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Дніпропетровській області про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Продовжено застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком до 11 жовтня 2020 року року з визначенням застави у розмірі 2 102 000 грн.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні злочину надано відповідні докази: копія заяв потерпілих щодо вчинення відносно них кримінального правопорушення, копії протоколів допитів свідків та потерпілих, копії договорів та платіжних документів до них, копії протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілих та свідків, на яких вони впізнають ОСОБА_7 як особу, яка вчинила відносно них кримінальне правопорушення. Не можуть бути взяті до уваги заперечення захисника щодо неможливості використання у якості доказів протоколів допиту свідків та потерпілих. Відповідно до ст. 84 КПК процесуальними джерелами доказів дійсно є не протоколи допитів свідків/потерпілих, а їх показання. Разом з тим, такі показання мають бути одержані безпосередньо судом при розгляді справи по суті, і лише у виняткових випадках при допиті слідчим суддею, натомість, провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому сторона обвинувачення згідно ст.ст. 224 231 КПК проводить відповідні слідчі дії, копії протоколів яких додала до клопотання.
Вказує, що ОСОБА_7 підозрюється у організації вчинення особливо тяжкого умисного корисливого злочину відносно значної кількості осіб, який складається зі значної кількості епізодів, крім того, за час, що минув з моменту обрання запобіжного заходу, виявлено нові епізоди можливої протиправної діяльності групи осіб, до організації та діяльності яких він може бути причетний. Тому, незважаючи на відсутність у особи попередніх судимостей, наявність зареєстрованого місця проживання, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися: у разі звільнення з-під варти ОСОБА_7 має можливість переховуватись від суду та слідства, вчинити інше правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що свідчить про збереження ризиків, передбачених п.п. 1,2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та про неможливість запобіганню вказаним ризикам, застосуванням до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Доводи щодо стану здоров`я підозрюваного не свідчать про неможливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також вказує, що характер кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа: організація багатоепізодного заволодіння коштами громадян шляхом шахрайства, свідчить про наявність ризиків продовження злочинної діяльності та переважає доводи щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Зважаючи на додатково виявлені епізоди можливої протиправної діяльності за участю підозрюваного об`єктивною є неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.
Також зазначає, що необхідно продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_7 строк тримання під вартою, визначений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 червня 2020 року. При цьому, відповідно до вимог ст.194 КПК України слід уточнити обов`язок підозрюваного не відлучатися з міста проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім явки до них, а саме про те, що йдеться про населений пункт в якому він фактично проживає м. Дніпро. Також, зважаючи на фактичне проживання до затримання підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_9 однією сім`єю, обов`язок щодо утримання від спілкування з іншими підозрюваними не поширюється на спілкування цих осіб між собою, у разі звільнення з-під варти.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_7 , розмір заподіяної шкоди, майновий стан підозрюваного, інші дані про нього, та положення п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, у зв`язку з чим підстав для зміни розміру застави, визначеної ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 червня 2020 року не знайдено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчим не викладено обставин на підставі яких вона дійшла висновку про наявність кількох ризиків, зазначених у клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, не обґрунтовано неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а лише констатовано недостатність можливості забезпечення належної поведінки підозрюваного обранням щодо нього іншого запобіжного заходу. На даний час ризик переховування від суду за спливом часу після вчинення злочину зменшився. ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який не відноситься до насильницьких злочинів, що свідчить про те, остання не становить загрози для суспільства.
Вказує, що слідча просила продовжити запобіжних захід в межах проведення досудового розслідування, що не передбачено КПК України.
Також зазначає, що у зв`язку з карантином доцільним буде змінити запобіжний захід відносно підозрюваного.
Також вказує, що наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставини, передбачені ч. 3 ст. 176, ч. 1 ст. 183 та п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеному під час розгляду ризику.
Крім того зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги характеризуючі данні про особу підозрюваного.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити, вважали ухвалу слідчого судді необґрунтованою та просили її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати більш м`який запобіжний захід.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частин 3, 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
З вимог ст. 177 КПК вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та зазначені в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості ухвали суду першої інстанції, є безпідставними.
Згідно наданих матеріалів вбачається, що 23 червня 2020 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. 07 серпня 2020 року повідомлення про підозру було змінене
Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати її у вчиненні вказаного злочину, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Крім того, обґрунтованість цієї підозри раніше була предметом судового розгляду і знайшла об`єктивне підтвердження при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. З матеріалів провадження не вбачається, що з того часу виникли будь-які нові обставини, які б спростували обґрунтованість цієї підозри або причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді, що ОСОБА_7 підозрюється у організації вчинення особливо тяжкого умисного корисливого злочину відносно значної кількості осіб, який складається зі значної кількості епізодів, крім того, за час, що минув з моменту обрання запобіжного заходу, виявлено нові епізоди можливої протиправної діяльності групи осіб, до організації та діяльності яких він може бути причетний. Тому, незважаючи на відсутність у особи попередніх судимостей, наявність зареєстрованого місця проживання, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися: у разі звільнення з-під варти ОСОБА_7 має можливість переховуватись від суду та слідства, вчинити інше правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що свідчить про збереження ризиків, передбачених п.п. 1,2,5 ч.1 ст. 177 КПК України та про неможливість запобіганню вказаним ризикам, застосуванням до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Характер кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа: організація багатоепізодного заволодіння коштами громадян шляхом шахрайства, свідчить про наявність ризиків продовження злочинної діяльності та переважає доводи щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою
З огляду на вищевикладене, доводи сторони обвинувачення щодо необхідності продовження строку тримання під вартою, є обґрунтованими, належними та підтверджуються матеріалами справи, а доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного про відсутність підстав для постановлення такого рішення, апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Разом з цим, правильними є висновки слідчого судді, в частині призначеного розміру застави.

Частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Обираючи запобіжний захід у виді тримання під вартою суд першої інстанції також визначив заставу у розмірі суми збитків 2 102 000 грн.

Такий розмір, як вважає колегія суддів апеляційного суду, є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, зміст ч. 5 ст. 182 КПК України, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам вказаної норми закону, а відтак доводи апеляційної скарги захисника про неналежне визначення розміру застави є необґрунтованими.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з належним дотриманням вимог кримінального процесуального закону, є достатньо обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника підозрюваного слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4