Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/9444/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000244 від 27.09.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна, -

У С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що у невстановлений в ході досудового розслідування день, час та місці у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел. спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу на території м. Києва, обіг якого обмежено метадон.
24 червня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Відповідно до отриманої інформації, підозрювана ОСОБА_5 , є власником на 1/5 частки квартири яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В свою чергу, орган досудового розслідування вважає, що на об`єкт нерухомого майна: а саме, частка квартири в розмірі 1/5, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на праві власності належить ОСОБА_5 , потрібно накласти арешт, з огляду на те, що санкція статті передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Тому, слідчий просить застосувати заходи забезпечення шляхом накладення обтяження у вигляді заборони відчуження частини в розмірі 1/5 вказаної квартири, оскільки у разі незастосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна, частки квартири, а саме, 1/5, квартири АДРЕСА_3 , подальше розпорядження майном, може призвести до його передачі, шляхом відчуження іншим особам.

Згідно відповіді КП Київського міської ради «Київське міське бюро технічної інвентерезації» встановлено, що згідно з даними реєстрових книг кв. АДРЕСА_3 , на праві власності зареєстрована за ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 (в рівних долях).

Враховуючи те, що нерухоме майно в частині на праві власності належить ОСОБА_5 , підлягає конфіскації за ч. 2 ст. 307 КК України, тому слідчий звернувся з вищезазначеним клопотанням до суду.

Слідчий надіслав заяву в якій клопотання підтримав частково, просив судове засідання проводити без його участі, в частині арешту грошових коштів не підтримав, оскільки дані кошти повернуті під розписку, їх володільцю.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, у зв`язку з наступним.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення про арешт майна підлягає задоволенню, оскільки стороною обвинувачення доведено необхідність здійснення такого арешту, обґрунтовано правову підставу для його задоволення.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. ст. 167 - 168, 170 - 173, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000244 від 27.09.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна задовольнити;
Накласти арешт на частину нерухомого майна в розмірі 1/5 власником якого є підозрювана ОСОБА_5 , а саме на 1/5 частку квартири АДРЕСА_3 , шляхом накладення обтяження у вигляді заборони відчуження вказаного майна;
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1