Справа № 675/1343/20
Провадження № 1-кс/675/295/2020
У Х В А Л А
"24" липня 2020 р. м. Ізяслав

Слідчий суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

інспектора сектору дізнання ОСОБА_3 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав клопотання інспектора сектору дізнання Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження № 0000007, внесеного до ЄРДР 14 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

Інспектор сектору дізнання Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

Інспектор сектору дізнання зазначає, що 13.07.2020 р. близько 20 год. ОСОБА_5 , маючи злочиний умисел, направленний на заволодіння грошовими коштами шляхом обману прийшов до місця проживання ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_1 , де під приводом обміну грошової купури номіналом 1000 грн., на дрібніші грошові купюри, заволодів грошовими коштами потерпілої в сумі 1000 грн., чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_6 на вказану суму.

14.07.2020 р. за вказаним фактом розпочато досудове розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000007, відомості про яке внесені в ЄРДР 14.07.2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

22.07.2020 р. із заявою звернулась ОСОБА_6 , яка добровільно видала двадцять п`ять сувенірних листівок схожих на купюри номіналом двісті гривень кожна, десять сувенірних листівок схожих на купюри номіналом 50 доларів США кожна, якій останній віддав в якості боргу ОСОБА_5 , та розписку від 11.07.2020 р.

22.07.2020 р. двадцять п`ять сувенірних листівок, схожих на купюри номіналом двісті гривень кожна, десять сувенірних листівок схожих на купюри номіналом 50 доларів США кожна, та розписку від 11.07.2020 р., визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Інспектор сектору дізнання просить накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів.

Заслухавши інспектора сектору дізнання, перевіривши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час досудового розслідування встановлено, що 13.07.2020 р. близько 20 год. ОСОБА_5 , маючи злочиний умисел, направленний на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, прийшов до місця проживання ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_1 , де під приводом обміну грошової купури номіналом 1000 грн., на дрібніші грошові купюри, заволодів грошовими коштами останньої в сумі 1000 грн., чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_6 на вказану суму.

14.07.2020 р. за вказаним фактом розпочато досудове розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000007, відомості про яке внесені в ЄРДР 14.07.2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

22.07.2020 р. із заявою звернулась ОСОБА_6 , яка добровільно видала двадцять п`ять сувенірних листівок схожих на купюри номіналом двісті гривень кожна, десять сувенірних листівок схожих на купюри номіналом 50 доларів США кожна, які для неї віддав в якості боргу ОСОБА_5 , та розписку від 11.07.2020р.

Відповідно до постанови інспектора сектору дізнання Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 22.07.2020 р. двадцять п`ять сувенірних листівок, схожих на купюри номіналом двісті гривень кожна, десять сувенірних листівок схожих на купюри номіналом 50 доларів США кожна, та розписку від 11.07.2020 р., визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні № 0000007.

Вищезазначені речі являються речовими доказами у кримінальному провадженні 0000007 від 14.07.2020 року, відповідають критеріям майна, на яке відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 170 КПК України може бути накладений арешт.

З огляду на викладене слідчий суддя погоджується із доводами інспектора сектору дізнання про необхідність накладення арешту на вказане майно.

Арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Такі докази в матеріалах провадження наявні, адже органами досудового розслідування визнано вказане майно в якості речового доказу у справі.

Матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність цього майна критеріям ст. 98 КПК України, і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.

Слідчий дотримався вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, адже належним чином зазначив підстави і мету необхідності арешту майна у кримінальному провадженні, перелік і види майна, що належить арештувати, існування ризиків відчуження такого майна з відповідним обґрунтуванням такого рішення.

На переконання слідчого судді, дане обґрунтування пред`явленого клопотання про накладення арешту на майно є достатнім і необхідним для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-175 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на двадцять п`ять сувенірних листівок, схожих на купюри номіналом двісті гривень кожна, десять сувенірних листівок схожих на купюри номіналом 50 доларів США кожна, та розписку від 11.07.2020 р., шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, які належать ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_2 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим.

Арешт може бути скасований повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, власника чи володільця майна.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1