У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 жовтня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Брилівка Олешківського району Херсонської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 263 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 жовтня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 30.11.2020 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник ОСОБА_6 вважає, що ухвала суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки, на її думку, допущено порушення процедури проведення підготовчого засідання через відсутність перекладача, участь якого є обов`язковою.
Захисник зазначає, що суду не надано доказів на підтвердження обґрунтованості підозри.
Стверджує, що твердження прокурора та посилання суду на відсутність у ОСОБА_5 міцних соціальних та родинних зв`язків не відповідають дійсності.
Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, на обліках у наркологічному або психоневрологічному диспансері не перебуває, позитивно характеризується, має постійне місце мешкання у кв. АДРЕСА_2 , де проживає разом з батьками похилого віку, має захворювання нирок, які потребують постійного лікування, вірного прийому їжі та ліків.
Також захисник стверджує, що сторона обвинувачення не обґрунтувала належним чином недостатність застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
За такого, апелянт вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Цюрупинського районного суду Херсонської області на стадії підготовчого судового засідання перебуває кримінальне провадження відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 263 КК України.
Обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та продовжено судом на стадії досудового розслідування строком по 05.10.2020 р. та 12.10.2020 р. включно.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_8 діє запобіжний захід у вигляді застави.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_10 діє запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання.
Під час відкритого підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на 60 діб, оскільки строк тримання під вартою закінчується і наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які на даний час не змінилися та не зникли, крім того обвинувачений ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, а обвинувачений ОСОБА_9 раніше судимий, на шлях виправлення не став та знову обвинувачується у вчиненні нових злочинів.
Врахувавши тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , обставини даної справи, відомості про особу обвинуваченого, а також наявність доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд дійшов висновку про необхідність продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Судом першої інстанції в ході підготовчого судового засідання під час розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000193, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 263 КК України, постановлено ухвалу про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у ст. 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, постановлені на стадії судового розгляду до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, на даний час нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не визначено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ керуватись загальними засадами кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, офіційно не працевлаштований, не одружений, осіб на утримані не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Судове провадження на даний час триває.
Наведені обставини дають можливість припускати, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про існування зазначених ризиків.
З урахуванням тяжкості злочинів та наявністю ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі домашнього арешту на нічний період доби, про що просить апелянт, не зможе запобігти вказаним ризикам.

За такого, доводи захисника ОСОБА_6 щодо необґрунтованості підозри та відсутності зазначених ризиків відносно обвинуваченого ОСОБА_5 є безпідставними.
Також не заслуговують на увагу доводи захисника щодо порушення процедури проведення підготовчого засідання через відсутність перекладача, оскільки такий потрібен для забезпечення прав обвинуваченого ОСОБА_8 , рішення щодо якого у оскаржуваній ухвалі не приймалось.
Посилання захисника ОСОБА_6 на наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 місця мешкання у с. Брилівка Олешківського району Херсонської області та інші обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду, оскільки не спростовують висновків суду про можливість вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, судом першої інстанції враховані всі зазначені захисником обставини в їх сукупності.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованість підозри, ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні кримінальних правопорушень, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 , про що просить апелянт.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , які зазначені в апеляційній скарзі, та які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 жовтня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
____________________ ______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3