1-кс/755/5450/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2020 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк у кримінальному провадженні № 0013810 від 08.10.2017 року,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк у кримінальному провадженні № 0013810 від 08.10.2017 року.

Так, у вказаній вище скарзі зазначено, що 08.10.2017 року, за заявою ОСОБА_3 від 08.10.2017 року, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0013810 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Досудове розслідування проводив слідчий Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 . Процесуальне керівництво здійснювала група прокурорів Київської місцевої прокуратури № 4: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 має права та обов`язки потерпілого. 07 вересня 2020 року Київським апеляційним судом у справі № 755/18479/18, провадження № 11-сс/824/1877/2020 ухвалено рішення, яким скасовано ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25.02.2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 07.11.2019 року про закриття кримінально провадження № 0013810 від 08.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та постановлено нову ухвалу, якою задоволено скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0013810, матеріали повернуто до Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві для продовження досудового розслідування. 07 листопада 2020 року ОСОБА_3 отримав лист із Київської місцевої прокуратури № 4 від 23.10.2020 року № 10.34-50-7779ВИХ20. У 5-6 абзацах вказаного листа зазначено про відновлення досудового розслідування та надання письмових вказівок слідчому. У 7 абзаці листа зазначено про скерування матеріалів кримінального провадження до СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві для подальшого проведення досудового розслідування. 19 листопада 2020 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві у кримінальному провадженні № 0013810 з клопотанням про проведення слідчих дій, але станом на 27.11.2020 року, у порушення норм ст. ст. 110, 220 КПК України, останній не отримав відповіді на дане клопотання, що вказує на бездіяльність слідчого. Доказами направлення та доставки його клопотання від 19.11.2020 року до Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві є відомості з його електронної пошти.

У судове засідання ОСОБА_3 надав заяву про розгляд скарги у його відсутність, скаргу підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.

Особи, бездіяльність яких оскаржується, у судове засідання не з`явилися, хоча матеріали провадження за скаргою містять дані про виклик уповноважених осіб у судове засідання, однак, їх неявка, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду даної скарги.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, слідчий суддя встановив наступне.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя, згідно зі стандартами ЄСПЛ, розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

При цьому, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France)).

Реалізація такого права має здійснюватися заявником з урахуванням того, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Діючим кримінальним процесуальним законодавством України, зокрема його ст. 220 КПК України, визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Також Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод», Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (п. 1) Україна визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

У п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «DomboBeheer B.V. v. TheNetherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38 Рішення ЄСПЛ у справі «Аnkel v. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

У п. 134 Рішення ЄСПЛ «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туреччини», п. 75 «Афанасьєв проти України», п. 207 рішення у справі «Ічаба проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту»), повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.

У цьому випадку, як убачається з наданих матеріалів, суб`єктом оскарження було отримано клопотання ОСОБА_3 від 19.11.2020 року про проведення слідчий дій у кримінальному провадженні № 0013810, однак, на цей час, відомості про результати розгляду зазначеного клопотання суб`єктом оскарження відсутні.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню шляхом зобов`язання вчинити дії за клопотанням останнього, згідно зі ст. 220 КПК України, так як такий спосіб захисту порушених прав є єдиним ефективним засобом юридичного захисту в національному органі у світлі норм ст. 307 даного Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303-307, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк у кримінальному провадженні № 0013810 від 08.10.2017 року задовольнити.

Зобов`язати слідчого (слідчих) Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, що здійснює (здійснюють) досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0013810 від 08.10.2017 року, вчинити дії, передбачені ст. 220 КПК України (клопотання задовольнити або відмовити у його задоволенні шляхом постановлення умотивованої постанови) за клопотанням ОСОБА_3 від 19.11.2020 року, в строки, визначені ст. 220 КПК України, з повідомленням про результат особі, яка заявила дане клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: