Справа № 646/7806/20
№ провадження 1-в/646/51/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Червонозаводського районного суду міста Харкова клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування амністії, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшла заява засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)», про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році». Клопотання обґрунтовується тим, що вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28 квітня 2017 року набрав законної сили 23 квітня 2019 року, ним відбуто більше ніж 1/3 строку покарання, він має неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьків пенсіонерів, раніше не судимий, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, співпрацював зі слідством, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває та погасив судові витрати у повному обсязі.

Засуджений надав до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності. На підставі ч.5 ст.539 КПК України суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення такого клопотання. Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_4 не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році». Суд, заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали особової справи, дійшов до наступних висновків.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 року.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми; б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом; в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами; г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572; ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"); е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР; є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Враховуючи викладене, ОСОБА_4 не підпадає під дію ст.ст.1, 3 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він був засуджений та відбуває покарання за вчинення умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Згідно ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
На засудженого ОСОБА_4 не поширюється дія вищезазначеної норми, оскільки на день набрання Законом України «Про амністію у 2016 році» чинності, ним не відбуто половини призначеного строку основного покарання.
Інші норми Закону України «Про амністію у 2016 році» також не поширюються на засудженого ОСОБА_4 .
Таким чином, правових підстав для застосування амністії до засудженого ОСОБА_4 під час судового розгляду не встановлено, він не є суб`єктом та не підпадає під дію ст.ст. 1, 3, 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому клопотання засудженого про застосування амністії є таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.86 КК України, ст.ст.369-372, 537, 539 КПК України, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22.12.2016 відмовити за безпідставністю.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває у місцях позбавлення волі, - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали проголошений 01 лютого 2021 року.

Суддя ОСОБА_1