Справа № 477/922/20
Провадження № 1-в/477/52/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)

17 липня 2020 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника Вітовського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Вітовського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Пересадівка Вітовського району Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку, засудженого 14 листопада 2018 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за частиною 3 статті 408 до п`яти років позбавлення волі, з іспитовим строком три роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2020 року Вітовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області (далі - орган пробації) звернувся до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку порушенням обов`язку явки на реєстрацію та систематичним притягненням до адміністративної відповідальності.

Своє подання відділ пробації обґрунтовував тим, що з 02 січня 2019 року на виконанні перебуває вирок щодо засудженого ОСОБА_6 . 11 січня 2019 року засуджений ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, його попереджено про можливі наслідки невиконання покладених на нього судом обов`язків, систематичне притягнення до адміністративної відповідальності та за скоєння нового злочину. Встановлено дні явки на реєстрацію третя середа кожного місяця.

Однак, 16 січня 2019 року засуджений не з`явився на реєстрацію. Прибув 22 січня 2019 року до уповноваженого органу з питань пробації та повідомив, що не з`явився, на реєстрацію, оскільки перебував на роботі за межами м. Миколаєва, водночас надати підтверджуючий документ позбавлений можливості так як працює неофіційно. Через вказане, 22 січня 2019 року ОСОБА_6 було винесено письмове попередження за неявку на реєстрацію без поважних причин та повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням.

Крім цього, як було з`ясовано засуджений протягом 2019 року та 2020 року тричі притягувався до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених статтею 121-6, частиною 1 статті 122КУпАП. В зв`язку з цим, повторно було засудженому винесено письмові попередження.

До того ж, на сьогодні в Корабельному районному суді м. Миколаєва перебуває на розгляді кримінальне провадження, передбачене частиною 1 статті 286 КК України.

Представник органу пробації підтримав подання та просив його задовольнити, оскільки засуджений не виконує обов`язки покладені на нього судом.

Засуджений ОСОБА_6 пояснив, що не прибував на реєстрацію, оскільки був в цей день на роботі. 22 січня 2020 року прибув до пробації та пояснив інспектору причини, через які був позбавлений з`явитися. За весь період іспитового строку він лише один раз не з`явився вчасно на реєстрацію. Щодо притягнення його до адміністративної відповідальності зазначив, що під час ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням його було попереджено про можливі наслідки невиконання покладених на нього судом обов`язків, а саме: неявка на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, змін місця проживання без повідомлення органу пробації, виїзд за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а також скоєння нового злочину. В свою чергу йому не були роз`ясненні наслідки притягнення до адміністративної відповідальності. Просив відмовити у задоволенні подання та не направляти його в місця позбавлення волі.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку щодо відмови у задоволенні подання, оскільки засуджений лише один раз не з`явився на реєстрацію у визначений день, через поважні причини. Крім цього через декілька днів прибував на реєстрацію до органу пробації. При цьому вказував, що у поданні некоректно зазначено день неявки обвинуваченого, оскільки відповідно до матеріалів провадження засуджений не з`явився на відмітку 19.02.2020 року, в той час як у подані вказана дата 22.01.2019 року. Вважає, що притягнення засудженого до адміністративної відповідальності не носить систематичний характер, що вони стосуються порушень прави дорожнього руху, до того ж між скоєнням правопорушень пройшов тривалий проміжок часу. Зазначив, що ОСОБА_6 на сьогодні працює на посаді водія автотранспортних засобів в ТОВ «Укртрансюг». Позитивно характеризується за місцем проживання, роботи. Приймав участь в антитерористичної операції на сході України. Оскільки на час розгляду подання кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 не розглянуто, відсутній вирок, що набрав законної сили, тому останній вважається таким, що не вчиняв нового злочину.

Вислухавши думку прокурора та представника органу пробації, пояснення засудженого вивчивши представлені суду матеріали, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Статтею 166 КВК України визначено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Так, вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 14 листопада 2018 року ОСОБА_6 засуджено за частиною 3 статті 408 КК України та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі статі 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки, з покладанням обов`язків передбачених статтею 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с.1-3).
Засуджений ОСОБА_6 перебуває на обліку в центрі з питань пробації з 02 січня 2019 року.
11 січня 2019 року засуджений ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, попереджений про наслідки ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків. Встановлено дні реєстрації: кожна третя середа місяця.
16 січня 2019 року ОСОБА_6 не з`явився на реєстрацію. Водночас, 22 січня 2019 року з`явився та повідомив, що був позбавлений вчасно з`явитися на реєстрацію, оскільки перебував на роботі, що свідчить про намагання засудженого виконувати, покладені на нього обов`язки. Суд приймає до уваги пояснення засудженого та вважає неявку його на реєстрацію в цей день з поважних причин. До того ж це порушення є поодиноким.
З огляду на матеріали подання ОСОБА_6 був тричі притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме: 18 жовтня 2019 року за ч. 1 статті 122 КУпАП, 21 жовтня 2019 року за частиною 1 статті 122 КУпАП та 23 березня 2020 року за частиною 1 статті 122 КУпАП (а.с. 35,39).

Водночас, два правопорушення вчиненні в 2019 році, а одне в 2020 році, тобто вчинення через тривалий проміжок часу, що виключає систематичність вчинення засудженим адміністративних правопорушень.

Крім цього, як на підставу скасування звільнення представник органу пробації вказала на кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, що перебуває на розгляді в Корабельному районному суді м. Миколаєва.

Водночас, відповідно до частини 1 статті 11 Загальної декларації прав людини, кожна людина обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважати невинною доти, доки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому її забезпечать у можливості для захисту.
Частиною 2 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, встановлено, що кожен обвинувачений в кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно з законом.
Як перебачено частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно зі статтею 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальний вирок.
Відповідно до частини 1, 5 статті 17 Кримінального процесуального кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що доказом винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення є лише вирок, який набрав законної сили.
В свою чергу, на час розгляду подання, суду не наданий обвинувальний вирок суду, який набрав законної сили, щодо засудженого ОСОБА_6 , а отже підстави вважати, що засуджений вчинив новий злочин відсутні.

Враховуючи вищевикладене, особу засудженого, який працює, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має на утриманні малолітню дитину, є учасником АТО, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання Вітовського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області слід відмовити.

На підставі ст. 78 КК України, керуючись п.8 ст. 537, ст. 539 КПК України, ст. 165 КВК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Вітовського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_6 і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання - відмовити.

Повний текст ухвали складений 20 липня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня оголошення повного тексту ухвали.

Суддя ОСОБА_1