Ухвала
Іменем України

10 грудня 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №00000245 від 16.07.2019р по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,

встановив:

Корольовським районним судом м. Житомира розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст.189 КК України.

Під час розгляду справи в судовому засіданні 09.11.2020 року адвокатом ОСОБА_4 заявлено письмове клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , шляхом обрання останньому більш м`якого запобіжного заходу особистого зобов`язання. В обґрунтування клопотання адвокатом зазначено наступне. Під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя виходив з тяжкості міри покарання, передбаченої санкцією інкримінованого йому злочину, яка передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Проте, згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Реальний розмір майнової шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_6 становить 500 доларів США та 12 400 грн, що станом на 13.08.2019р за курсом НБУ складає 24 979, 25 грн, що є незначною шкодою, а відтак, на думку захисту, можливі дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 189 КК України, що є злочином середньої тяжкості, а тому за приписами п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований. За вказаних обставин, вважає, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15.08.2020р безпідставно застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Просив скасувати запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 , обраний ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15.08.2020р та обрати останньому більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання захисника підтримав в повному обсязі.

Прокурор проти зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на особисте зобов`язання заперечила, вважає обраний запобіжний захід необхідним і достатнім стримуючим фактором, а клопотання сторони захисту є таким, що зводиться до незгоди з висунутим обвинуваченням.

Суд, дослідивши клопотання адвоката ОСОБА_4 , надані в обгрунтування та заперечення докази, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Частиною першою статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15.08.2019 р ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави. Заставу внесено 16.08.2019 року.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

При вирішенні питання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Санкція частини 2 статті 189 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжкого злочину. Доказів того, що обставини, які були підставою для обрання ОСОБА_5 відповідного запобіжного заходу, наразі змінились, стороною захисту не зазначено та не мотивовано.

На переконання суду, на даному етапі судового провадження належних підстав для зміни обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який особисте зобов`язання - не вбачається і стороною захисту таких обгрунтованих підстав не наведено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В клопотанні сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1