Справа№751/8111/20
Провадження №1-кп/751/61/21
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2021 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005733 від 05.11.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, який має середню спеціальну освіту, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України;

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В с т а н о в и в :

05.11.2020, близько 11 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись біля буд. № 4 по вул. 1-ої Гвардійської Армії, м. Чернігів, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, наніс один удар кулаком правої руки в праве плече ОСОБА_5 , чим дезорієнтував останню та подолав її здатність до супротиву, та шляхом ривку мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J7» модель SM-J730FM, вартістю 4 500 грн 00 коп, який ОСОБА_5 утримувала, притискаючи головою до лівого плеча, відкрито викрав вищевказаний телефон, що належить останній, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав і показав, що він повністю погоджується з пред`явленим обвинуваченням. З приводу скоєного пояснив, що вищевказаного дня повертався додому, при цьому загубив свій мобільний телефон. За характером роботи йому був необхідний мобільний телефон. Побачив жінку, яка розмовляла по телефону та попросив подзвонити. Жінка не звернула уваги. Він штовхнув її, вихватив мобільний телефон та почав втікати. Потім вказаний телефон віддав своєму знайомому, щоб розблокував. Через деякий час у нього забрав телефон. Пізніше знайомий повідомив, що його розшукують працівники поліції. Тому він пішов до поліції та віддав телефон. З приводу скоєного щиро кається, просить суворо не карати та просив вибачення у потерпілої.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались докази щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювались. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність своїх позицій та усвідомлюють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого та дослідивши характеризуючи матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а його дії кваліфікуються за ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи покарання суд, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд, також враховує, що обвинувачений неодружений, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря нарколога не звертався. Крім того, судом враховується матеріальне становище, вік та стан здоров`я обвинуваченого та досудова доповідь уповноваженого представника органу пробації, згідно якої виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі.

Таким чином, ураховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого зокрема, його відношення до скоєного, суд дійшов висновку щодо можливості призначення покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа визначених ст. 76 КК України.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.186 КК України, суд не вбачає.

Суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, саме таке покарання є достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

До обвинуваченого ОСОБА_3 , Деснянський районний суд м. Чернігова ухвалою від 19 листопада 2020 застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У подальшому ухвалою суду від 24 грудня 2020 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його постійного місця проживання: АДРЕСА_1 строком на два місяці, тобто до 21.02.2021 року включно.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому у вигляді домашнього арешту за адресою його постійного місця проживання: АДРЕСА_1 слід залишити без змін.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 980,64 грн, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

Засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту за адресою його постійного проживання: АДРЕСА_1 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн 64 коп процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертизи.

Речові докази:

- записи з камер відеоспостережень залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7» модель SM-J730FM, який переданий на зберігання ОСОБА_5 залишити в розпорядженні потерпілої;

- чоловічу джинсову куртку розміром «L», синього кольору, яка передана на зберігання ОСОБА_3 залишити у його розпорядженні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Суддя ОСОБА_1