Провадження № 11-кп/4820/696/20
Категорія : запобіжний захід Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференції, апеляційні скарги обвинуваченого за ч.2 ст.306, ч.ч.2,3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України ОСОБА_7 та обвинуваченого за ч.3 ст.307 КК України ОСОБА_8 на ухвалу колегії суддів Збаразького районного суду Тернопільської області від 10 вересня 2020 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою, продовжено на час розгляду кримінального провадження, обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожному, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 08 листопада 2020 року.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, неодноразово судимий, що свідчить про його стійку протиправну поведінку, застосований до нього запобіжний захід відповідає його особі, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, неявки до суду, переховування від суду, продовження ним злочинної діяльності, незаконно впливати на свідків, що буде перешкоджати кримінальному провадженню, а обрання більш м`якого запобіжного заходу не дасть змоги запобігти цим ризикам, а тому обвинуваченому ОСОБА_7 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, а також і в зменшенні розміру застави відмовлено.

Обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів та вчинив злочин під час іспитового строку, що свідчить про його стійку протиправну поведінку, застосований до нього запобіжний захід відповідає його особі, позбавлення можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, неявки до суду, переховуватися від суду, продовження ним злочинної діяльності, незаконно впливати на свідків, що буде перешкоджати кримінальному провадженню, а обрання більш м`якого запобіжного заходу не дасть змоги запобігти цим ризикам, а тому обвинуваченому ОСОБА_8 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а в задоволенні клопотання про зміну запобідного заходу на домашній арешт відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою міського суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить таку скасувати, постановити нову, якою змінити запобіжний захід на домашній арешт за місцем його проживання.

Стверджує, що тривалий час утримається під вартою, розгляд справи затягується, повільно проходить опитування свідків під час розгляду справи.

Крім того не існує ризиків, на які посилається прокурор, та є підстави для зменшення розмірів визначеної застави або зміні запобіжного заходу на домашній арешт відносно нього.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою змінити обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційних скарг, пояснення обвинувачених та їх захисників на підтримку поданих апеляційних скарг з мотивів наведених у них, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши судове рішення в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та подовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи клопотання прокурора, суд обґрунтовано задовольнив його, з наведенням в ухвалі підстав для прийняття такого рішення.

Враховуючи, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний обвинуваченим раніше і на теперішній час обставини, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися.

Таким чином, наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що вказані прокурором ризики є безпідставними, необґрунтованими, а розгляд справи затягується, спростовуються матеріалами кримінального провадження та не заслуговують на увагу.

Твердження ОСОБА_7 про те, що є підстави для зменшення розмірів визначеної застави або для зміни запобіжного заходу йому, не спростовують таке рішення слідчого судді, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а тому не дають підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.

Посилання ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, про те що він заслуговує на зміну раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, суперечать дослідженим матеріалам кримінального провадження та не можуть бути прийнятими до уваги колегією суддів.

Отже потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинувачених шляхом продовження останнім найсуворішого виду запобіжного заходу, є виправданою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційних скаргах доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.
У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 10 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, кожному, залишити без зміни, а їх апеляційні скарги - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4