Справа № 309/1133/19
Провадження № 1-кп/309/170/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Золотарьово Хустського району Закарпатської області, громадянина України, неодруженого, який має вищу освіту, працюючого тренером Хустської ДЮСШ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.342 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

7 квітня 2019 року, о 8 годині 30 хвилин, поліцейський сектору реагування патрульної поліції №1 Хустського ВП ГУНИ в Закарпатській області старший сержант поліції ОСОБА_5 разом з дільничним офіцером поліції сектору превенції Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_6 заступив на чергування в добовий наряд по обслуговуванню маршруту «ХМ №2» /с.Бороняво - с.Вільшани та смт. Вишково/.

7 квітня 2019 року, близько 23 години, на маршруті несення чергування ними зупинено автомобіль марки «Skоdа Осtavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_4 , який перебував у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, за порушення Правил дорожнього руху України: «неувімкнення покажчика зміни руху» та «керування транспортним засобом у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів», про що складено відповідні адміністративні матеріали. Під час поверхневого огляду ОСОБА_4 останій закинув собі в ротову порожнину поліетиленовий пакет з подрібненою рослиною речовиною зеленого кольору, яку проковтнув, у зв язку з чим працівники поліції висунули йому вимогу припинити протиправні дії та попередження про можливе застосування відносно нього спеціальних засобів та фізичної сили згідно ст.ст.44,45 Закону України «Про Національну поліцію» в разі неприпинення протиправних дій, на що останній не реагував. Тому, з метою припинення його дій, до ОСОБА_4 було застосовано фізичну силу у вигляді загинання його рук за спину, однак він, діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправність, карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, почав чинити активний опір працівникам поліції, органи якої, згідно статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» являються правоохоронними, який полягав у безпосередньому відштовхуванні від себе працівника поліції ОСОБА_6 та у неумисному спричиненні легких тілесних ушкоджень поліцейському ОСОБА_5 під час його затримання, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №51 від 11.04.2019 року.

Потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов не заявлений.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченного ст.342 ч.2 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та підтвердив суду обґрунтованість обвинувачення.

В судове засіданні потерпілий ОСОБА_5 не з`явився, надавши до суду заяву /арк.спр.28/, в якій просив розглянути справу у його відсутність; повідомив, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має; питання шодо призначення міри покарання обвинуваченому залишив на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Зібрані по кримінальному провадженню докази, достовірність та істинність яких ОСОБА_4 не оскаржує, у їх сукупності дають підставу суду зробити висновок, що його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.342 КК України, як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України: особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним /відповідним/ характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися судом до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує:

-ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином;

-дані про особу винного, який раніше не судимий /арк.спр.70/, на обліку в лікарів нарколога та психіатра психо-наркологічного відділення Хустської районної поліклініки не перебуває /арк.спр.73/, проживає разом з батьками /арк.спр.71/, за місцем проживання характеризується позитивно /арк.спр.72/, вину повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся;

-позицію потерпілого, який питання шодо призначення міри покарання обвинуваченому залишив на розсуд суду;

-наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ч.1 ст.368 КПК України суд приймає до відома досудову доповідь про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складену фахівцем ІІ-ої категорії Хустського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_7 , згідно висновку якої: беручи до уваги зібрану інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середню ймовірність небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб /арк.спр.46-48/.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає: повне визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, суд визнає: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Враховуючи усі вищевикладені обставини, беручи до уваги думки усіх учасників судового розгляду, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначене у межах санкції ст.342 ч.2 КК України - у вигляді позбавлення волі.

Проте, беручи до уваги всі вказані обставини у їх сукупності, наявність чотирьох пом`якшуючих покарання обставин, ставлення обвинуваченого до вчиненого, повне визнання обвинуваченим своєї вини, його щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, а також, приймаючи до уваги, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про його особу, суд на підставі ст.75 КК України, дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України. Таке покарання, за глибоким переконанням суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде відповідати цілям покарання.

У кримінальному провадженні відомості про процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.368,370,373-375 КПК України, суд, -

З А С УД И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченного ст.342 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 /одного/ року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в 1 /один/ рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до пунктів 1,2 частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1