Провадження №: 1-кс/755/3754/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" серпня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004716 від 12.08.2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, громадянину України, непрацюючому, з базовою загальною середньою освітою, неодруженому, зареєстрованому та проживаючому адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:
-21.10.2019 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.3 ст.185, ч.1 ст.185, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
-13.07.2020 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.ст.185, 71 КК України до 4 років позбавлення волі,
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 .
Клопотання обґрунтоване тим, 12.08.2020 приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , разом зі своїм братом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебували за адресою: АДРЕСА_2 , де побачили раніше незнайомого їм потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В цей час у ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном потерпілого ОСОБА_9 та вони обрали об`єктом свого злочинного посягання грошові кошти в розмірі 900 грн. 00 коп., що перебували в гаманці, а саме в передній лівій кишені штанів потерпілого ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 підійшли до потерпілого ОСОБА_9 та з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, які виразились у нанесенні декількох ударів в область голови потерпілого, після чого, витягли з лівої кишені потерпілого ОСОБА_9 , грошові кошти в розмірі 900 грн. 00 коп., та одразу після виконаних дій побігли у невідомому напрямку.
Після вчинення злочину, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 з місця злочину втекли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 завдали потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріальний збиток на загальну суму 900 гривень 00 копійок.
У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.186 КК України.
12.08.2020 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст.208 КПК України відразу після вчинення кримінального правопорушення.
13.08.2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами - допиту потерпілих та свідків, огляду предметів від 12.08.2020 року; пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_9 від 12.08.2020 року та іншими доказами в їх сукупності.
Крім того, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , у порядку ст.206 КПК України, подав скаргу на незаконне затримання останнього, з посиланням на те, що були відсутні передбачені законом підстави для затримання підозрюваного.
Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши підозрюваного та його захисника, які просили відмовити у задоволенні клопотання, оскільки вважають його необґрунтованим, доводи прокурора, який обґрунтував клопотання та зазначив обставини які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, приходить до наступного.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.
Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Із досліджених матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до шести років, враховуючи дані про особу підозрюваного, який не працює, неодружений, наявність у підозрюваного судимостей за аналогічне кримінальне правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.
Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав визначати розмір застави підозрюваному, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
Щодо скарги адвоката ОСОБА_6 , на незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_4 , у порядку ст.206 КПК України, то статтею 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
Як вбачається із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.08.2020 року, старший слідчий СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві підполковник поліції ОСОБА_10 розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004716 від 12.08.2020 року, 12.08.2020 року о 20 годині 30 хвилин у приміщенні кабінету №305 Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2, у присутності захисника ОСОБА_11 фактично затримав 12.08.2020 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_8 на підставі ст.208 КПК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Із положень ст.206 КПК України випливає, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, він зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу.
Згідно ч.2 ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Також ч.5 ст.206 КПК України передбачає, що незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
Із норми ст.26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У даному випадку, слідчим та прокурором, які були вільними у використанні своїх у спосіб та межах передбачених КПК України, не було доведено слідчому судді обставин передбачених п.1 та п.3 ч.5 ст.206 КПК України.
Вказане свідчить про порушення вимог ч.4 ст.208 КПК України, що обумовлює необхідність вжиття передбачених процесуальним законом заходів щодо захисту прав людини.
Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194, 206 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про незаконне затримання та звільнення особи з-під варти - задовольнити.
Визнати затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12 серпня 2020 року о 16 годині 00 хвилин, у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004716 від 12.08.2020 року, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України незаконним, у зв`язку з чим звільнити останню з під-варти у залі суду негайно.
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮУ, взявши його під вартою у залі суду.
Встановити строк тримання під вартою ОСОБА_4 не більше 60 днів з моменту його затримання до 10 жовтня 2020 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя