Справа № 487/6407/20
Провадження № 1-кс/487/6399/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 від 28.05.2020 року про закриття кримінального провадження №0000489 від 03.07.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 від 28.05.2020 року про закриття кримінального провадження, у якій заявник просив скасувати зазначену постанову.
В обґрунтування скарги заявник зазначив, що із оскаржуваною постановою він не згоден, вважає її незаконною та упередженою. Так, слідчий повинен був перевірити всі обставини, на які посилався під час допиту ОСОБА_4 , однак цього не зробив. Також слідчим не допитані свідки у кримінальному провадженні. Слідчий повно та всебічно не дослідив обставини кримінального провадження та виніс оскаржувану постанову передчасно, адже не з`ясував всі обставини, які повинен був з`ясувати для прийняття законного та неупередженого рішення, тому постанова підлягає обов`язковому скасуванню.
До судового засідання заявник не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати скаргу у його відсутність, просив скаргу задовольнити.
Слідчий, бездіяльність якого оскаржується, в судовому засіданні був відсутній, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Згідно частини 3 статті 306 КПК України відсутність слідчого під час розгляду скарги не є перешкодою для її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено та із матеріалів скарги вбачається, що слідчим Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000489 від 03.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачено ч.1 ст.121 КК України.

Із зазначеної постанови вбачається, що під час досудового розслідування слідчим допитано в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 . Також у кримінальному провадженні призначено судово-медичну експертизу. Враховуючи висновок експерта, а також, те, що ОСОБА_4 звернувся до медичного закладу лише через два місяці після нанесення тілесних ушкоджень, експертом не встановлено прямий-наслідковий зв`язок хронічної двобічної субдуральної гематоми з її ускладненнями з травмою від 13.07.2018 року у зв`язку із тим, що з моменту травми до звернення за медичною допомогою минуло 54 дні, слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000489 від 03.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Згідно частини 1 статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в у встановленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим, прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані.

Так, зокрема, слідчим в даному кримінальному проваджені не допитані всі свідки у кримінальному провадженні, не перевірені всі обставини, на які посилався під час допиту свідок ОСОБА_4 , та не вирішено питання щодо вчинення подальших процесуальних дій.
Встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що постанова слідчого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 28.05.2020 року є передчасною, оскільки останнім не повно та не всебічно досліджено всі обставини кримінального провадження, що є підставою для задоволення скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, керуючись статтями 303-307 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 від 28.05.2020 року про закриття кримінального провадження №0000489 від 03.07.2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1