У Х В А Л А
Справа № 149/2123/20

Провадження №1-кс/149/660/20

25.09.2020 р. м. Хмільник

Слідча суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання представника заявника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна,
В С Т А Н О В И Л А:
22.09.2020 представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна. Клопотання мотивоване тим, що сектором дізнання Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні № 0000056 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України. Ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду від 05.09.2020 року в рамках вказаного кримінального провадження було накладено арешт на автомобіль «Ауді» моделі А-6 чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, фактичними власниками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.08.2019. На виконання ухвали слідчого судді транспортний засіб було вилучено та поміщено на територію Хмільницького відділення поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області. Проте, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобіля здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції. Вспереч цьому, зберігання арештованого автомобіля здійснюється на відкритій місцевості і на нього впливають зовнішні фактори у вигляді вітру, дощу, сонця, що може погіршити технічний стан транспортного засобу. 07.09.2020 власник автомобіля звернувся до органу дізнання з клопотанням передати транспортний засіб на відповідальне зберігання власнику або користувачу, або надати дозвіл на відокремлення двигуна автомобіля, що має ознаки підробки, однак 08.09.2020 у задоволенні вказаного клопотання інспектором сектору дізнання було відмовлено. На даний час власник автомобіля не знає, що з його транспортним засобом та чи були проведені необхідні експертизи.
Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просить скасувати арешт автомобіля «Ауді» моделі А-6 чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.08.2019 в частині позбавлення права користування вказаним транспортним засобом.
В судове засідання учасники не з"явивлись, від представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 наійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Інспектор сектору дізнання Хмільницького ВП ОСОБА_6 в судове засідання не з"явився, буучи повідомленим належним чином, будь-яких клопотань до суду не направив.

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до такого висновку.

У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У відповідності до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких спів мірні їх вартості, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Положеннями ст. ст. 2,7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Суд вважає, що зберігання автомобіля на вуличному майданчику призведе до пошкодження цього автомобіля, тому є підстави для передання його на зберігання власнику. Оскільки накладений арешт на автомобіль забезпечить завдання арешту майна.
Крім того, дізнавач в судове засідання не з"явився та не скористався своїм правом спростувати твердження заявника та довести, що зміна способу арешту майна може завдати шкоди для подальшого розслідування кримінального провадження.
В зв"язку з викладеними обставинами, суд вважає можливим змінити спосіб арешту майна, а саме передати вказаний автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , із забороною останній його відчуження.
Таким чином, суд розглянувши дане клопотання, з урахуванням положень ч. 2 та 4 ст. 170 КК України, дотримуючись принципу розумності та співрозмірності, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту, щоб це не призвело до звуження певних прав та свобод людини.
Також необхідно попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 110, 131, 167-175, 309 КПК України, слідча суддя
УХВАЛИЛ А:

Клопотання про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання - задовольнити
Автомобіль «Ауді» моделі А-6 чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.08.2019 передати ОСОБА_4 на відповідальне зберігання під розписку та заборонити їй розпоряджатися вказаним автомобілем до прийняття остаточного рішення по даній справі.
Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1