21 грудня 2020 року м. Хмельницький
У судовому засіданні, в обґрунтування даного клопотання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 зазначили, що здійснення тимчасового доступу необхідне для встановлення обставин, які мають значення для кримінального провадження, зокрема осіб, винних у вчиненні правопорушення.
Заслухавши заявників, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Таким заходом є у тому числі тимчасовий доступ до речей і документів.
Частиною п`ятою ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
У відповідності до ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений, засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 22 КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України).
За положеннями норм кримінального процесуального закону, право здійснити тимчасовий доступ до речей і документів надається виключно сторонам кримінального провадження, до яких за загальним правилом відносяться слідчий, прокурор, підозрюваний, обвинувачений та його представник, у той час, як потерпілий та його представник є стороною кримінального провадження тільки у випадках, прямо передбачених КПК України (у справах приватного обвинувачення або у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді).
Тому звернення ОСОБА_3 в інтересах потерпілих до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів у порядку ст. ст. 159-160 КПК України, в даному випадку не є вірним способом захисту прав та свобод потерпілих осіб.
Враховуючи викладене, клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-29, 56, 131, 132, 159-164, 369-372 КПК України, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду