В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" листопада 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001284 від 22.09.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою-технічною освітою, працюючого в ТОВ «Селтік» на посаді вантажника, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 15.07.2005 року Соснівським районним судом міста Черкаси за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 28.02.2007 року Соснівським районним судом міста Черкаси за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 30.12.2013 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі; 26.10.2016 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 14.04.2017 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 16.10.2019 року з Старобабанівської ВК Черкаської області № 92 на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.10.2019 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 3 місяці 26 днів,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , у липні 2020 року, перебував у власних справах біля метро «Житомирська», що м. Києві, де на сходах у невстановленому досудовим слідством місці та невстановлений час, знайшов на парапеті раніше втрачений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 21.09.2011 року Світловодським МВ УМВС України в Кіровоградській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в цей час, у нього, як у громадянина України, який на той час не мав у своєму розпорядженні документу, підтверджуючого його особу, виник злочинний умисел на незаконне заволодіння даним паспортом України, шляхом його привласнення для використання у особистих цілях, подальшого його підроблення та представлення себе іншою особою. Реалізуючи свій протиправний намір, усвідомлюючи злочинність своїх дій, ОСОБА_3 , у відсутності сторонніх осіб підняв із землі вказаний вище паспорт та оглянувши його, встановив, що вік особи, на ім`я якої виданий паспорт, приблизно такий же як і в нього, тому вирішив що це дозволить в подальшому його використати як свій особистий документ, після чого, тримаючи даний паспорт, переніс його до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, ОСОБА_3 не зупиняючись на скоєному, продовжуючи свої злочинні дії, з метою використання знайденого паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 21.09.2011 року Світловодським МВ УМВС України в Кіровоградській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що вказаний документ посвідчує особу власника та є підтвердженням громадянства України, а також достовірно знаючи про порядок оформлення та видачі паспорта громадянина України, таким чином, завідомо посягаючи на встановлений державою порядок видачі паспортів громадянина України, водночас розуміючи, що він не має можливості використати знайдений паспорт із-за різниці, що ототожнює особу на фотокартках, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , знайшов дві фотокартки для документів зі своїм зображенням. Продовжуючи реалізацію своїх злочинних дій, спрямованих на підробку важливого документу паспорту громадянина України, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, за допомогою леза від`єднав існуючі в паспорті фотознімки на першій та третій сторінках із зображенням ОСОБА_4 , на місце яких на першій та третіх сторінках паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 21.09.2011 року Світловодським МВ УМВС України в Кіровоградській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисто вклеїв належні йому фотознімки, тим самим, вчинив підроблення офіційного документу, який видається установою, що має право видавати та посвідчувати такі документи. Отримавши таким чином підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 21.09.2011 року Світловодським МВ УМВС України в Кіровоградській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 почав його умисно використовувати для посвідчення особи.

Згідно з висновком експерта від 21.10.2020 року № СЕ-19/11-20/51184-ТД: 1.Запитання «Чи відповідає спосіб виготовлення представленого на дослідження паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , способу виготовлення даного виду поліграфічної продукції?» не вирішувалось, у зв`язку з відсутністю порівняльного матеріалу. 2. Ознак внесення змін до первинного змісту тексту паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , шляхом підчистки, дописки, травлення, виправлення, змивання та додруковування не виявлено. 3. На першій сторінці паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , були внесені зміни шляхом переклеювання фотокартки. На третій сторінці паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , були внесені зміни шляхом переклеювання фотокартки.

Крім того, ОСОБА_3 , 06.07.2020 року, реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на використання завідомо підробленого документу, а саме: паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 21.09.2011 року Світловодським МВ УМВС України в Кіровоградській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою незаконного отримання права щодо працевлаштування на посаду вантажника ТОВ «Селтік», що за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 8, надав посадовій особі даного товариства завідомо підроблений документ, а саме: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 21.09.2011 року Світловодським МВ УМВС України в Кіровоградській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У подальшому, відомості про вищевказаний паспорт громадянина України посадовою особою ТОВ «Селтік», якій не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_3 , було внесено до типової форми № П-1, затвердженої наказом Держкомстату України від 05.12.2008 року № 489. У результаті використання ОСОБА_3 завідомо підробленого документу, що знаходиться в офіційному обігу на території України, останнього, згідно з наказом № СТ000000126а- від 06.07.2020 року було призначено на посаду вантажника до ТОВ «Селтік».

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 3 ст. 357,ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, саме незаконне заволодіння паспортом, підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем та використання завідомо підробленого документа.

Під час досудового розслідування було встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку з чим, прокурором був скерований до суду обвинувальний акт, в якому зазначено клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні, у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 302 КПК України.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно положень ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Крім того, до обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Згідно зі ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а прокурором був надісланий до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд доходить висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінальних проступків повністю доведена.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд вбачає обтяжуючу обставину - рецидив злочину за ст. ст. 185, 309 КК України, однак, оскільки органом досудового розслідування та державним обвинуваченням ОСОБА_3 цього висунуто не було, від цього він не захищався, суд не виходить за межі висунутого обвинувачення та не вказує у вироку щодо наявності обтяжуючої обставини з урахуванням зазначеного.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, раніше судимий, свою вину в скоєному визнав повністю, щиро каявся у вчиненому, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, тому суд, з урахуванням зазначених вище обставин, особи обвинуваченого, вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає, що необхідним і достатнім для останнього покаранням, яке сприятиме його виправленню і запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, є покарання в межах санкції ч. 3 ст. 357, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України у виді штрафу.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, тому вирок від 14.04.2017 року Черкаського районного суду Черкаської області необхідно виконувати самостійно.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати вирішено, відповідно до ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень;

за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 8 (вісім) тисяч 500 (п`ятсот) гривень;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 8 (вісім) тисяч 500 (п`ятсот) гривень.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України, вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 14.04.2017 року відносно ОСОБА_3 виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/111-20/51184-ТД від 21.10.2020 року в розмірі 1307 гривень 60 копійок.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що переданий до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві знищити.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя