КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2968/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , та прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 , погоджене начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_11 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів з моменту затримання підозрюваного, тобто до 25 липня 2020 року включно, в межах строку досудового розслідування, із визначенням розміру застави у вигляді 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 420 400 (чотириста двадцять тисяч чотириста) гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Києва, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185 КК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , та прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність та необгрунтованість, постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22:00 до 08:00, за адресою: АДРЕСА_1 , з носінням електронних засобів контролю та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що у повідомленні про підозру відсутні докази, які свідчать про вчинення підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень. Стверджує про відсутній зв`язок між переліченими у клопотанні доказами та інкримінованими у повідомленні про підозру злочинами. Адвокат зазначає про недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Також сторона захисту звертає увагу суду на те, що підозрюваний ОСОБА_8 не переховувався від органів поліції, одружений, проживає разом з дружиною, має на утриманні малолітнього сина, не офіційно працевлаштований. Вказує, що сама по собі тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не може бути безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Додає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність, необгрунтованість, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення альтернативної міри запобіжного заходу у вигляді застави.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, а злочини, передбачені ч. 4 ст. 187 КК України вчинялись у складі організованої групи. Вказує, що слідчим суддею не враховано тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного.

Також прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді винесена без урахування істотних обставин, що мають значення у кримінальному провадженні. Вказує про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Крім того, сторона обвинувачення зазначає, що визначений слідчим суддею альтернативний запобіжний захід, а саме застава, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, позицію прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника та прокурора задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що зазначені вимоги слідчим суддею належно дотримані.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого управління ГУ Національної поліції в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000009, відомості про яке 03.01.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України.

28.05.2020 на підставі ст. 208 КПК України ОСОБА_8 затримано.

29.05.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185 КК України.

29.05.2020 старший слідчий слідчого управління ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 , за погодженням із начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року, частково задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів з моменту затримання підозрюваного, тобто до 25 липня 2020 року включно, в межах строку досудового розслідування, із визначенням розміру застави у вигляді 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 420 400 (чотириста двадцять тисяч чотириста) гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддяправильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Твердження сторони захисту про відсутність доказів які свідчать про вчинення підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, не знайшли свого підтвердження, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Такі дані містяться зокрема у протоколі огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , від 03.01.2020, протоколі допиту ОСОБА_12 , протоколі допиту ОСОБА_13 , протоколі допиту ОСОБА_14 , протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25.02.2020, рапорті про вчинення кримінального правопорушення від 25.02.2020, протоколі огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , від 25.02.2020, протоколі допиту ОСОБА_15 , протоколі допиту ОСОБА_16 , протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколі допиту ОСОБА_17 , протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 07.03.2020, рапорті про вчинення кримінального правопорушення від 07.03.2020, протоколі огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , від 07.03.2020, протоколі допиту ОСОБА_18 , протоколі допиту ОСОБА_19 , протоколі допиту ОСОБА_20 , протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 12.04.2020, рапорті про вчинення кримінального правопорушення від 12.04.2020, протоколі огляду місця події за адресою: АДРЕСА_5 , від 12.04.2020, протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14.04.2020, рапорті про вчинення кримінального правопорушення від 14.04.2020, протоколі огляду місця події за адресою: АДРЕСА_6 , від 14.04.2020, протоколі допиту ОСОБА_21 , протоколі допиту ОСОБА_22 , протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 21.04.2020, рапорті про вчинення кримінального правопорушення від 21.04.2020, протоколі огляду місця події за адресою: АДРЕСА_7 , від 21.04.2020, протоколі допиту ОСОБА_23 , протоколі допиту ОСОБА_24 , рапорті про виявлення викраденого платіжного терміналу від 21.04.2020, протоколі огляду місця події за адресою: АДРЕСА_8 , від 21.04.2020, протоколі допиту ОСОБА_25 , протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 01.05.2020, рапорті про вчинення кримінального правопорушення від 01.05.2020, протоколі огляду місця події за адресою: АДРЕСА_9 , від 01.05.2020, протоколі допиту ОСОБА_26 , протоколі допиту ОСОБА_27 , протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 04.05.2020, рапорті про вчинення кримінального правопорушення від 04.05.2020, протоколі огляду місця події за адресою: Київська область, Броварський район, с. Залісся, вул. Центральна, «Резиденція «Залісся», від 04.05.2020, протоколі допиту ОСОБА_28 , протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06.05.2020, протоколі огляду місця події за адресою: Київська область, а.д. Київ-Чернігіва-Нові Яриловичі, 25-Б, від 06.05.2020, протоколі допиту ОСОБА_29 , протоколі допиту ОСОБА_30 , протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13.05.2020, рапорті про вчинення кримінального правопорушення від 13.05.2020, протоколі огляду місця події за адресою: АДРЕСА_10 , від 13.05.2020, протоколі допиту ОСОБА_31 , рапортах працівника УКР ГУНП в Київській області від 27.05.2020, протоколі допиту ОСОБА_32 .

Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність.

З цих же підстав не заслуговують на увагу і посилання адвоката на відсутність зв`язку між переліченими у клопотанні сторони обвинувачення доказами та інкримінованими у повідомленні про підозру злочинами.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне у матеріалах справи відсутні.

Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.

Доводи апелянта щодо недоведеності стороною обвинувачення ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного містять лише посилання на незгоду з наданими стороною обвинувачення матеріалами, а тому їх слід визнати непереконливими, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання.

Враховуючи наведене, посилання прокурора в апеляційній скарзі на наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як на підставу для скасування ухвали, є необґрунтованими, з урахуванням того, що вказані обставини враховані слідчим суддею при постановленні оскаржуваного судового рішення.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які посилаються апелянти.

Посилання сторони захисту на те, що підозрюваний ОСОБА_8 не переховувався від органів поліції, одружений, проживає разом з дружиною, має на утриманні малолітнього сина, не офіційно працевлаштований, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки дані обставини були предметом дослідження слідчого судді, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України та не спростовують висновків слідчого судді про ризики неналежної процесуальної поведінки.
Посилання прокурора на те, що слідчим суддею не врахованого того, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, колегія суддів не бере до уваги, оскільки сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Доводи апеляційної скарги прокурора в частині того, що інкриміновані підозрюваному злочини, передбачені ч. 4 ст. 187 КК України вчинялись у складі організованої групи, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження.

Посилання сторони обвинувачення на те, що застосований до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави не зможе забезпечити належу процесуальну поведінку підозрюваного, містить характер припущень, а тому не може бути підставою для скасування оскаржуваного запобіжного заходу.

Доводи апеляційних скарг про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя при розгляді даного клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, у зв`язку із чим посилання захисника та прокурора на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді, на переконання колегії суддів, є непереконливими.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційних скаргах захисника та прокурора, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 та застосовано щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів з моменту затримання підозрюваного, тобто до 25 липня 2020 року включно, в межах строку досудового розслідування, із визначенням розміру застави у вигляді 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 420 400 (чотириста двадцять тисяч чотириста) гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , та прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_______________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4