Справа № 157/1561/20
Провадження №1-кп/157/36/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2021 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000110 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Личини Камінь-Каширського району, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, пенсіонера, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 30 жовтня 2020 року біля 10 год., знаходячись у житловому будинку за місцем проживання, що по АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час побутового конфлікту та сварки, умисно дерев`яною палицею завдав своїй колишній дружині ОСОБА_6 один удар у ділянку верхньої лівої кінцівки, чим заподіяв потерпілій легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_5 винуватість в інкримінованому йому кримінальному проступку визнав частково. Показав, що 30 жовтня 2020 року біля 10 год. в житлового будинку за місцем проживання виникла сварка з потерпілою, яку вона сама спровокувала. ОСОБА_6 вигнала з будинку його товариша ОСОБА_7 . Він, розізлившись, вдарив палицею потерпілу по руці.

Попри часткове визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, його винуватість у скоєному доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка підтвердила, що 30 жовтня 2020 року в житловому будинку за місцем проживання її колишній чоловік ОСОБА_5 під час чергової сварки вдарив її дерев`яною палицею, яку постійно тримав для того, що її побити, після чого, вона зателефонувала в поліцію.

Факт нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій доводиться також показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які вказали, що не були безпосередніми очевидцями конфлікту, однак про побиття потерпілої обвинуваченим їм повідомила сама потерпіла ОСОБА_6 одразу після конфлікту. Також свідки показали, що бачили в потерпілої синець на руці.

Свідок ОСОБА_10 показав, що обвинувачений та потерпіла є його сусідами, які досить часто сваряться. Чув як 30 жовтня 2020 року вони в черговий раз сперечалися. Після сварки йому стало відомо, що обвинувачений вдарив потерпілу дерев`яною палицею, однак не може підтвердити, що саме обвинуваченим був нанесений удар потерпілій.

Послідовність та детальність показань свідків дають суду достатні підстави вважати їх достовірними та правдивими.

Винуватість обвинуваченого в заподіянні потерпілій легких тілесних ушкоджень підтверджується також дослідженими в судовому засіданні документами, зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30 жовтня 2020 року (а.с. 45), з якого встановлено, що тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 були нанесені обвинуваченим ОСОБА_5 30 жовтня 2020 року біля 09 год. 30 хв. за місцем їх проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .

З протоколу проведення слідчого експерименту від 31 жовтня 2020 року (а.с. 52-55) встановлено механізм нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій, а саме: один удар у ділянку ліктьового суглобу.

Висновком судово-медичної експертизи №173 від 06 листопада 2020 року (а.с. 46) підтверджено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесне ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої верхньої кінцівки, яке по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_6 легке тілесне ушкодження.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не вбачає.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального проступку, обставини його вчинення, особу винного, зокрема, його позитивну характеристику за місцем проживання, те, що він є пенсіонером, уперше притягується до кримінальної відповідальності, позицію потерпілої, яка наполягає на суворому покаранні, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, що передбачений санкцією статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: дерев`яну палицю циліндричної форми довжиною 145 см., яка знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1