Справа №443/1219/20
Провадження №1-кп/443/111/20
ВИРОК
іменем України

19 листопада 2020 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Жидачів, Львівської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 14.08.2020 року о 13:04 год. перебував у приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод» (), що за адресою: Львівська область, місто Жидачів вулиця Шашкевича, 13, де побачив стелажі з ікрою і у цей час у нього виник умисел на вчинення крадіжки.

В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, підійшов до вказаних вище стелажів, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрав із стелажів вказаного магазину одну банку ікри лососевої, зернистої, торгівельної марки «Камчадал» масою 100 г, вартістю 169,63 грн., та одну банку ікри лососевої, торгівельної марки «Тихоокеанська», масою 100 г, вартістю 127,90 грн, які заховав в обидві кишені шортів у які був одягнений.

Після цього, ОСОБА_4 із украденим майном, не оплачуючи за нього, пройшов повз касові зони магазину та розпорядився ним на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_4 , 15.08.2020 року в період часу від 12:42 год. до 12:54 год. перебував у приміщенні магазину «Рукаивчка» ТзОВ ТВК «Львівхолод» (), що за адресою: Львівська область, місто Жидачів вулиця Грушевського, 35, де побачив стелажі з ікрою та шоколадними батончиками і у цей час у нього виник умисел на вчинення крадіжки.

В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів підійшов до вказаних стелажі, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно, викрав із стелажів вказаного магазину дві банки ікри лососевої, зернистої, торгівельної марки «Кухарочка», масою нетто 120 г, загальною вартістю 240,54 грн, два печива бісквітного, з шоколадною начинкою, глазуроване шоколадом, торгівельної марки «Kinder», власна назва «Delice» в індивідуальній вакуумній упаковці, масою нетто 42 г, загальною вартістю 31,96 грн., дві цукерки глазуровані молочним шоколадом, з грильяжним корпусом, в індивідуальній вакуумній упаковці, торгівельної марки «Mars», масою нетто 51 г, загальною вартістю 24,96 грн., дві шоколадки плиткові, чорні, пористі, в індивідуальній вакуумній упаковці, торгівельної марки «Millennium», масою нетто 90 г, загальною вартістю 46,56 грн., одне молоко згущене, незбиране, з цукром, жирністю 8,5 %, в індивідуальній вакуумній упаковці, торгівельної марки «Ічня», масою нетто 300 г, вартістю 32,22 грн., та один шампунь чоловічий, проти лупи, торгівельної марки «Schauma» (Anti-Dandruff Intensive), об`ємом 400 мл, вартістю 68,63 грн., які заховав у сумку, яку мав з собою. Після цього, ОСОБА_4 із викраденим майном не оплачуючи за нього, пройшов повз касові зони магазину та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод» () на загальну суму 742,40 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Така кваліфікація дій ОСОБА_4 є вірною з огляду на п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність, і рецидив злочинів та їх правові наслідки" від 05.06.2010 року № 7, відповідно до якого, передбачене у відповідних статтях (частинах статей) Особливої частини КК вчинення злочину повторно або особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, є кваліфікуючою ознакою певного злочину. Тому, якщо за вчинення попереднього злочину (кількох попередніх злочинів) особу не було засуджено, кожен із злочинів, які утворюють повторність, має бути предметом самостійної кримінально-правової оцінки.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно в середині серпня місяця цього року, перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка», здійснив крадіжку кількох банок ікри та інших продуктів. При цьому, вказав, що обставини справи в обвинувальному акті відображені вірно. У вчиненому щиро розкаюється. Просить суворо не карати. Обіцяє більше не вчиняти злочинів.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновані, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній таємно викрав чуже майно та повторно здійснив таємне викрадення чужого майна.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України кримінальні правопорушення скоєні обвинуваченим ОСОБА_4 є кримінальним проступком та нетяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, при яких їх вчинено, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, згідно ст.89 КК України, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, за місцем проживання скарг не поступало. Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що обвинувачений частково відшкодував завдану шкоду, шкодує про вчинене.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , слід призначити покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі, за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статей за якою кваліфіковано його дії.
Разом з тим, зважаючи на тяжкість злочинів, особу обвинуваченого, який частково відшкодував завдану шкоду, а також пом`якшуючі обставини, суд приходить до висновку, що виправлення засудженого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до ст.75 КК України, ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Окрім цього, з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути судові витрати в розмірі 4576,60 грн. за проведення експертиз: судової товарознавчої експертизи, висновок №16/1/832 від 31.08.2020 року та судової товарознавчої експертизи, висновок №16/1/819 від 28.08.2020 року.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч.2 ст.185 КК України КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у розмірі 4576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) гривень 60 копійок

Речові докази по справі: файли відеозйомки, що записані на два компакт-диски залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючи суддя ОСОБА_1