Справа № 153/1472/17
Провадження №11-кп/801/1065/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційні скарги прокурора Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 15.07.2020 року у кримінальному провадженні № 0000156 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , 1992 року народження, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця села Біла Ямпільського району Вінницької області, проживаючого у АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 23.07.2014 за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, 10.03.2017 звільнений умовно-достроково з невідбутим покаранням 7 місяців 11 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_9

захисника : ОСОБА_10

обвинуваченого: ОСОБА_7

В с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 15.07.2020 року скасувати, справу направити на новий судовий розгляд.

Вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 15.07.2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки два місяці.
На підставі ч.4 ст.81, ч.1 ст.71 КК України приєднано частково невідбуте покарання за вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 23 липня 2014 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 4 місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу проголошення вироку.
Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк перебування під вартою з 24 березня 2020 року в даному кримінальному провадженні з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у частці 50% від загальної суми, що складає 175 (сто сімдесят п`ять) гривень 92 копійки.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
ОСОБА_7 16.04.2017 о 23 годині 00 хвилин, перебуваючи біля будинку №5 по вулиці Виноградна у селі Северинівка Ямпільського району Вінницької області, спільно з ОСОБА_11 зустріли незнайомого їм на той час потерпілого ОСОБА_12 , який в руках тримав мобільний телефон, включений в режимі «Підсвічування» для освітлення дороги. Під час розмови під приводом отримати декілька сигарет обвинуваченому ОСОБА_7 та ОСОБА_11 стало відомо, що ім`я незнайомця ОСОБА_13 , він проживає у м.Київ та приїхав в гості до рідних в село Пороги Ямпільського району Вінницької області. Після нетривалої розмови потерпілий ОСОБА_12 пішов далі по вказаній вулиці у напрямку дороги сполученням Ямпіль Велика Кісниця. Відразу після вказаних подій у обвинуваченого ОСОБА_7 з корисливих мотивів виник злочинний умисел на відкрите викрадення у потерпілого ОСОБА_12 вищевказаного мобільного телефону та іншого майна, тому він запропонував ОСОБА_11 вчинити вказану крадіжку, який з ним погодився. З метою реалізації свого злочинного умислу обвинувачений ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_11 , перебуваючи в злочинній змові та діючи відкрито, 16.04.2017 приблизно о 23 годині 40 хвилин наздогнали потерпілого ОСОБА_12 неподалік від домоволодіння під АДРЕСА_2 , де застосувавши фізичну силу, повалили останнього на землю та нанесли йому приблизно 7-10 ударів руками і ногами в область голови та тулуба. Внаслідок вказаних злочинних дій потерпілому ОСОБА_12 спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці лоба справа, по центру та зліва, в ділянці лівої щоки, поверхневої рани на слизовій оболонці нижньої губи, по центру, синця по задній поверхні правої вушної раковини, саден по задній поверхні лівого передпліччя, у середній третині, що підтверджується висновком експерта №34 від 18.04.2017. У подальшому, обвинувачений ОСОБА_7 надав вказівку ОСОБА_11 перевірити вміст кишень одягу потерпілого ОСОБА_12 , яку ОСОБА_11 одразу виконав та умисно, відкрито, із корисливих спонукань витягнув з кишень штанів потерпілого ОСОБА_12 мобільний телефон «Blackview», моделі «BV2000s», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта №398 від 20.04.2017 становить 1465,62 гривень та запальничку марки «Big» жовтого кольору. Після цього, обвинувачений ОСОБА_7 та ОСОБА_11 із місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму 1465,62 гривень.

Вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 мотивовано тим, що вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 15.07.2020 року має бути скасований, а кримінальне провадження призначене до нового судового розгляду в суді першої інстанції у звязку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Обвинувачений вказує, що між ним та потерпілим ОСОБА_12 виникла бійка на грунті неприязних відносин, які виникли під час сварки між ними, в бійці приймав участь і ОСОБА_11 , який після бійки через деякий час показав йому телефон потерпілого та сказав, що він його знайшов на землі. Обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що він телефон у потерпілого не забирав, що в подальшому і сам потерпілий це підтвердив.
На думку, обвинуваченого ОСОБА_7 його обговорив ОСОБА_11 , погодившись на укладання угоди з прокурором та з метою уникнення реального покарання.
Саме на показах ОСОБА_11 судом обгрунтоване обвинувачення, жодний із свідків допитаних в суді не показав, що телефон забирав обвинувачений, окрім свідка ОСОБА_14 , яка заявила в судовому засіданні, що телефон забирав обвинувачений, однак суддя Ямпільського районного суду не взяла до уваги її покази, так як вони суперечать показам інших свідків.
В порушення вимог ст. 94 КПК України органами досудового розслідування та судом допущена однобічність та неповнота дослідження обставин справи, котрі роблять неправосудним постановлене рішення.
Суд не звернув увагу на неузгодженість цих обставин з іншими матеріалами провадження.
Органи досудового розслідування припустилися істотної неповноти дослідження обставин події, яку не було усунуто під час судового розгляду .
За таких обставин, вирок підлягає скасуванню, оскільки у провадженні має бути проведено ряд слідчих дій, повторно допитані потерпілий ОСОБА_12 , свідок ОСОБА_11 , тому провадження підлягає направленню на новий розгляд у суді першої інстанції.

Під час апеляційного розгляду прокурором подано заяву прокурора Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 в порядку ст. 403 КПК України про відмову від апеляційної скарги на вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 15.07.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_9 , який просив вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 15.07.2020 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив задоволити його апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_10 , який підтримав вимоги апеляційної скарги обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України грунтуються на всебічному, повному й неупередженому в дотримання вимог ст. 94 КПК України дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Суд першої інстанції, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

На думку суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції дано вірну оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_7 , який під час судового розгляду, вину не визнав в частині заволодіння майном, вказував в апеляційній скарзі, що бійка була на грунті неприязних стосунків, які виникли під час сварки між ним та потерпілим.

Доводи апеляційної скарги, що судом не враховано обставини, які спростовують причетність ОСОБА_7 до скоєння інкримінованого йому злочину, має місце неповнота судового розгляду і невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження є безпідставними.

Частиною 2 ст. 186 КК України передбачено відповідальність за грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, групою осіб.
Із змісту диспозиції ст.186 КК України вбачається, що з суб`єктивної сторони грабіж характеризується наявністю у винної особи прямого умислу на протиправне заволодіння чужим майном і корисливим мотивом.

З об`єктивної сторони грабіж характеризується відкритим способом викрадення чужого майна.

Відкритим визнається викрадення, що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину. Такими особами можуть бути особи, у власності, володінні чи під охороною яких знаходиться майно, на яке здійснюється посягання, очевидці.

Згідно пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», де зазначено, що під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв, незаконне позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння. Такі насильницькі дії, вчинені під час грабежу, повністю охоплюються частиною другою статті 186 КК і додаткової кваліфікації за іншими статтями КК не потребують.

Суд першої інстанції належним чином ретельно перевірив всі докази у даному кримінальному провадженні, встановив їх допустимість та належність відповідно до ст. 85, ст. 86 КПК України, проаналізував та дав правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_7 , з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , вказуючи на не доведеність своєї вини, посилається на показання потерпілого, який не зміг вказати хто конкретно ОСОБА_7 чи ОСОБА_11 забрав у нього мобільний телефон.
Дійсно під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_12 , пояснюючи про обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення 16.04.2017 року, зазначив, що не памятає, хто саме забрав у нього телефон з кишені.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, приймаючи рішення щодо ОСОБА_7 суд першої інстанції дав оцінку показанням потерпілого ОСОБА_12 у сукупності з іншими доказами, зокрема з показами свідка ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , протоколом проведення слідчого експерименту від 27.05.2017 року за участі ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_11 під час судового розгляду вказував, що обвинувачений ОСОБА_7 після бійки з потерпілим показував йому мобільний телефон і запитував кому його можна продати.
Свідок ОСОБА_15 під час судового розгляду підтверджував, що мобільний телефон, який був викрадений у потерпілого йому подарував обвинувачений ОСОБА_7 .
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 27.05.2017 року та відеозапису до нього встановлено, що ОСОБА_11 повідомив, що 16.04.2017 приблизно о півночі він спільно з обвинуваченим ОСОБА_7 знаходилися біля будинку АДРЕСА_1 . В той час зі сторони села повз них проходив ОСОБА_12 . Поспілкувавшись з ними, ОСОБА_12 пішов далі. Через деякий час, обвинувачений ОСОБА_7 запропонував наздогнати ОСОБА_12 та побіг за ним. ОСОБА_11 побіг разом з ним. Наздогнавши ОСОБА_12 , ОСОБА_7 кинув його на землю та сказав ОСОБА_11 бити ОСОБА_12 . ОСОБА_11 у правій передній кишені джинсів ОСОБА_12 знайшов запальничку, яку забрав. В руках ОСОБА_7 ОСОБА_11 бачив мобільний телефон ОСОБА_12 .
Таким чином, із показань свідка ОСОБА_11 , ОСОБА_15 даних ними у судовому засіданні, протоколу проведення слідчого експерименту від 27.05.2017 встановлено, що мобільний телефон був у обвинуваченого ОСОБА_7 .
Проаналізувавши зазначені докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що саме ОСОБА_7 під час вчинення грабежу заволодів мобільним телефоном потерпілого.

Ні під час судового розгляду, ні під час апеляційного розгляду не знайшла підтвердження версія обвинуваченого ОСОБА_7 , що він не відбирав телефон у потерпілого.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що судом першої інстанції перевірено показання ОСОБА_7 , що мобільний телефон у потерпілого забрав ОСОБА_11 , досліджено показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, інші докази в сукупності з точки зору достатності та взаємозвязку.
Суд першої інстанції критично оцінив показання обвинуваченого ОСОБА_7 , як намір уникнути кримінальної відповідальності та лінію захисту з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , що свідок ОСОБА_11 його оговорив , суд апеляційної інстанції вважає належним чином необгрунтованими.
Свідок ОСОБА_11 під час судового розгляду давав чіткі, послідовні показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, пояснював, що приблизно три роки тому він пішов до однокласниці і з друзями святкувати Пасху. Випив приблизно сто грам вина. Там він познайомився з обвинуваченим ОСОБА_7 . Вже була темна пора доби. Потім він з обвинуваченим вийшли на вулицю на перекур і зустріли там потерпілого ОСОБА_12 і запитали у нього чи є цигарка, після чого потерпілий пішов. Через деякий час обвинувачений ОСОБА_7 сказав йому бігти і вони побігли наздоганяти потерпілого. Обвинувачений ОСОБА_7 почав боротися з потерпілим ОСОБА_12 , а потім обвинувачений сказав йому «бий» і він почав бити потерпілого ногами. Потім між обвинуваченим та потерпілим була розмова про щось. Він не брав і не бачив телефону у потерпілого ОСОБА_12 . Обвинувачений ОСОБА_7 потім показав йому мобільний телефон і запитав чи не знає він кому можна його продати.
Покази свідка ОСОБА_11 узгоджуються з показами потерпілого, свідка ОСОБА_15 , протоколом проведення слідчого експерименту від 27.05.2017 року, під час якого останній розповідав та показував, розмежовуючи дії свої та ОСОБА_7 , за яких обставин вчинили кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_12 .
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 з заявами, що ОСОБА_11 оговорює його не звертався.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює твердження обвинуваченого ОСОБА_7 , що між ним та ОСОБА_12 мала місце бійка через неприязні стосунки.

Під час судового розгляду судом встановлено з показів потерпілого, свідків, що обвинувачений ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_11 наздоганяли потерпілого, нанесли йому удари ногами в область голови та тулуба, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці лоба справа, по центру та зліва, в ділянці лівої щоки, поверхневої рани на слизовій оболонці нижньої губи, по центру, синця по задній поверхні правої вушної раковини, саден по задній поверхні лівого передпліччя, які згідно висновку судово-медичного експерта № 34 від 18.04.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
При цьому встановлено, що за пропозицією ОСОБА_7 вони з ОСОБА_11 наздогнали потерпілого ОСОБА_12 з метою заволодіння мобільним телефоном, та за вказівкою ОСОБА_7 . ОСОБА_11 почав бити потерпілого ногами.
Узгодженість дій обвинуваченого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 свідчить про бажання заволодіти майном потерпілого ОСОБА_12 , шляхом застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наявність корисливих мотивів.
З показань потерпілого ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_11 слідує, що між ОСОБА_12 , який раніше не знав обвинуваченого ОСОБА_7 , та ОСОБА_7 не було ніяких стосунків, ніяких сварок.
Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 пояснювали під час судового розгляду, що зі слів потерпілого їм стало відомо, що його побили, забрали мобільний телефон.
Свідок ОСОБА_18 пояснювала під час судового розгляду, що вона бачила, як ОСОБА_7 , ОСОБА_11 наздоганяли потерпілого, обвинувачений ОСОБА_7 вдарив потерпілого, вона чула що кричали про мобільний телефон і запальничку.

Твердження у апеляційній скарзі щодо неповноти судового розгляду суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки судом перевірено та оцінено кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, досліджено всі обставини, які мають значення для ухвалення законного, обгрунтованого та справедливого судового рішення .

Суд дослідив та перевірив в повному обсязі показання обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , докази , які визнані судом допустимими, а саме протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17.04.2017 згідно якого 17.04.2017 приблизно о 01 годині 00 хвилин у селі Северинівка Ямпільського району Вінницької області на дорозі двоє невідомих осіб спричинили тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 та заволоділи належним йому мобільним телефоном та запальничкою; протокол добровільної видачі від 17.04.2017 та фотознімків до нього, згідно ОСОБА_15 біля свого будинку №123 в присутності понятих добровільно видав мобільний телефон «Blackview», моделі «BV2000s». ОСОБА_15 вказав, що даний мобільний телефон йому подарував ОСОБА_7 17.04.2017 приблизно опівночі біля школи у селі Северинівка Ямпільського району Вінницької області. ОСОБА_7 не пояснював де він взяв даний телефон; висновок експерта №398 від 20.04.2017, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Blackview», моделі «BV2000s», з урахуванням зносу, станом на 16.04.2017 могла становити 1465,62 грн; висновок експерта №34 від 18.04.2017, згідно якого ушкодження у потерпілого ОСОБА_12 у вигляді саден в ділянці лоба справа, по центру та зліва, в ділянці лівої щоки, поверхневої рани на слизовій оболонці нижньої губи, по центру, синця по задній поверхні правої вушної раковини, саден по задній поверхні лівого передпліччя, у середній третині, які виникли від дії тупого/их/, твердого/их/, предмета/ів з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути рука людини стиснута в кулак або нога людини, можливо 16.04.2017 і по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень протокол огляду від 19.04.2017 та фотознімків до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_12 повідомив, що саме по вулиці Виноградна у селі Северинівка Ямпільського району Вінницької області, приблизно опівночі, двоє невідомих осіб спричинили йому тілесні ушкодження, після чого забрали з кишені мобільний телефон марки «Blackview», моделі «BV2000s» та запальничку. Вказана ділянка дороги має схил і по обидва боки дороги є кювет; протокол огляду предмету від 25.04.2017 та фотознімків до нього та оригіналу розписки про прийняття майна на зберігання від 25.04.2017, згідно яких потерпілий ОСОБА_12 повідомив, що даний телефон належить саме йому і його було у нього викрадено в ніч із 16 на 17 квітня 2017 року приблизно о 23 годині 40 хвилин у селі Северинівка Ямпільського району Вінницької області двома невідомими хлопцями, після того як вони йому спричинили тілесні ушкодження. Даний мобільний телефон потерпілий ОСОБА_12 отримав від слідчого,які узгоджуються між собою та вказують на фактичні обставини кримінального провадження.
Також суд з дотриманням вимог КПК дав оцінку показам свідка ОСОБА_14 , визнаючи недопустимим доказом, належним чином умотивувавши свої висновки.
Вина ОСОБА_19 у вчиненні кримінального правопорушення доведена сукупністю доказів, які узгоджуються між собою та вказують на те, що ОСОБА_7 , діючи з ОСОБА_11 з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого заволодів мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_12 .
Приймаючи рішення щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, суд першої інстанції в дотримання вимог ст. 370 КПК України обгрунтував та вмотивував належним чином своє рішення.
Висновки суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
За таких обставин, відсутні підстави для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого ОСОБА_7 .
Призначаючи покарання, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 50, ст. 65 КК України, визначив покарання, яке відповідає принципам законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації, є достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстави, визначені ст. 409 КПК України, для зміни чи скасування судового рішення відсутні.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 ставить питання про призначення нового судового розгляду, вказуючи на неповноту судового розгляду, істотні порушення кримінального процесуального закону.

При цьому підстави, визначені нормами ст. 415 КПК України обвинуваченим не наведені.

Відповідно до ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Під час апеляційного розгляду не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону для призначення нового судового розгляду.

Згідно заяви від 08.09.2020 року прокурор Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 відмовився від апеляційної скарги.

На підставі ст. 403 КПК України суд апеляційної інстанції вважає, що наявні підстави для прийняття відмови від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора.

Керуючись ст. 404, 405,407, 419 КПК України суд апеляційної інстанції,
ПОСТАНОВИВ:
Прийняти відмову прокурора від апеляційної скарги.
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора закрити.
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 .
Вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 15.07.2020 року суду Вінницької області щодо ОСОБА_7 за ч.2ст. 186 КК України залишити без змін.
Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4