Справа № 347/13/21
Провадження № 1-кс/347/14/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2021 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Косів клопотання заступника начальника СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 05.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000004 від 05.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Із клопотання вбачається, що 05.01.2021 року в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Косівського районного суду по місцю проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя села Космач Косівського району Івано-Франківської області, було виявлено та вилучено два магазина від автомата Калашникова із патронами калібру 7,62 мм в кількості 9 штук з маркуванням 539х84, та патронами калібру 5,45 мм в кількості 28 штук із маркуванням 3х85, скляну банку із речовиною схожою на порох, предмет ззовні схожий на нарізну малокаліберну гвинтівку калібру 5,6 мм, без маркувальних знаків та патрони калібру 5,6 мм, в кількості 9 штук, які ОСОБА_4 незаконно зберігав по місцю проживання, без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив суд його задовольнити повністю - накласти арешт на вище вказані вилучені речі з метою збереження речових доказів та проведення відповідних судових експертиз.
Власник майна, на яке передбачається накласти арешт, в судовому засіданні не заперечував щодо накладення арешту на вказані у клопотанні речові докази, оскільки дані речі йому не потрібні, він ними не користувався, а знайшов їх під час здійснення прибирання у помешканні і мав на меті їх добровільно здати до поліції після закінчення Різдвяних свят.

Дослідивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання (а.с.3), копію рапорту (а.с.4), копію протоколу обшуку від 05.01.2021 року (а.с.5-8), копію письмового пояснення ОСОБА_4 (а.с.9), копію постанови про визнання речовими доказами від 05.01.2021 року (а.с.10) суд вбачає підстави для задоволення даного клопотання.

Суд вважає, що в даному випадку існують ризики зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім того, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, враховуючи, що вказані в клопотанні речі мають значення речових доказів в межах кримінального провадження №0000004 від 05.01.2021 року, а тому, з метою їх збереження як доказів та предметів дослідження під час проведення відповідних експертиз, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. А згідно ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Європейський суд з прав людини також зазначає, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Судом встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не закінчено, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 131 КПК України, а тому наразі існує необхідність такого арешту для збереження майна як речового доказу та забезпечення проведення необхідних судових експертиз, що слідчим повністю доведено.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити повністю.
Накласти арешт на речові докази: два магазина від автомата Калашникова із патронами калібру 7,62 мм в кількості 9 штук з маркуванням 539х84, та патронами калібру 5,45 мм в кількості 28 штук із маркуванням 3х85, скляну банку із речовиною схожою на порох, предмет ззовні схожий на нарізну малокаліберну гвинтівку калібру 5,6 мм, без маркувальних знаків та патрони калібру 5,6 мм, в кількості 9 штук.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1