Дата документу 19.08.2020 Справа № 554/5613/20
УХВАЛА
Іменем України

19 серпня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю підозрюваного ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши заяву підозрюваного ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_5 перебуває на розгляді клопотання слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001515 від 21.06.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відносно ОСОБА_3 .

18.08.2020 року надійшла заява підозрюваного ОСОБА_3 про відвід слідчому судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_5 від розгляду вказаного клопотання, оскільки слідчий суддя ОСОБА_5 упереджено ставиться до підозрюваного, що виявляється у її діях як слідчого судді у цьому кримінальному провадженні.
Підозрюваний зазначає, що слідчий суддя безпідставно відмовила у клопотанні сторони захисту про визнання його затримання незаконним, попри те, що в судовому засіданні достеменно було встановлено, що на момент складання протоколу затримання у приміщенні Полтавського ВП вже було відомо приблизний час настання смерті. Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя відверто прийняла сторону обвинувачення, що виражалося у небажанні вислуховувати аргументи підозрюваного.
Крім того, про чітко виражений обвинувальний ухил судді ОСОБА_5 у цьому провадженні свідчать і інші факти, пов`язані з її намаганням залагодити і інші помилки слідства. Вважає, що у ході судового розгляду 30.06.2020 року клопотання про накладення арешту на речі, які вилучені під час незаконного обшуку, проведеного в ніч з 21 на 22 червня 2020 року захисником підозрюваного було з`ясовано, що відсутня ухвала про дозвіл на його проведення. Одразу після цього, було оголошено перерву, у ході якої слідчий суддя нібито розглянула клопотання про проведення обшуку та задовольнила його, після чого продовжила засідання та задовольнила клопотання про накладення арешту на речі. Таким чином, всупереч вимогам КПК, слідчий суддя, по-перше, не розглянула це клопотання в день його надходження до суду, по-друге, замість того, щоб виконати вимоги ч. 3 ст. 172КПК і повернути клопотання прокурору за відсутності ухвали про проведення обшуку, яке є елементом процесуальної передумови для звернення для накладення арешту, прийняла до розгляду відповідне клопотання; по-третє, з`ясувавши у судовому засіданні, що ухвала про обшук відсутня, замість щоб відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту, оголосила перерву в судовому засіданні для розгляду клопотання про обшук, що не передбачено КПК України.
Також, зазначає, що слідчий суддя ОСОБА_5 чинила перепони стороні захисту у даному кримінальному провадженні, коли захисник підозрюваного, діючи в його інтересах, з метою реалізації його права на захист, збираючи дані для підготовки апеляційної скарги на незаконні ухвали про накладення арешту на речі просив ознайомитися з матеріалами судового провадження, йому надійшов лист-відмова за підписом судді ОСОБА_5 , в якому вона посилається на ст. 221 КПК України.
Таким чином, ці факти, як кожний із них окремо, так і всі вони в сукупності, свідчать про упереджену позицію судді ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні, її явний обвинувальний ухил стороні обвинувачення, що ставить ОСОБА_3 в уразливе становище, що прогнозовано призведе до подальшого прийняття рішень з порушенням його процесуальних прав, тобто про наявні підстави для відводу судді, передбачених п.4 ч. 1 ст.75 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вимоги заяви про відвід слідчого судді з підстав, зазначених в заяві.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, оскільки вказані підозрюваним обставини пов`язані з процесуальними рішеннями судді. Всі доводи були перевірені та досліджені апеляційним судом.

Від слідчого судді ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд заяви підозрюваного ОСОБА_3 без її участі.

Захисник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши підозрюваного, прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про недоведенність підстав для задоволення заяви про відвід з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У відповідності до ст. 9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і підлягає застосуванню.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Частиною 2 ст.19 Закону України від 29 червня 2004 року №1906-ІV "Про міжнародні договори України" передбачено, що якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ч. 4, 5 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Заява про відвід повинна бути мотивована, а відтак має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого судді, судді від участі у судовому провадженні.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Тобто, наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст.ст. 75, 76 КПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

Як вбачається з заявленого відводу, підозрюваний ОСОБА_3 фактично не згоден з процесуальною діяльністю судді, на розгляді якої знаходиться клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд вважає необґрунтованими доводи підозрюваного про сумніви у неупередженості і об`єктивності судді ОСОБА_5 , оскільки не вбачається будь-яких обставин, які б свідчили про упередженість та необ`єктивність слідчого судді.

Враховуючи вимоги кримінально-процесуального законодавства, беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що заявником не наведено ґрунтовних та достатніх обставин, що викликають сумнів у неупередженості головуючого судді ОСОБА_5 .
Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що заява підозрюваного ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 з заявлених ним підстав, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України,суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви підозрюваного ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1