Справа №578/648/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/654/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 квітня 2020 року, якою відносно обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.5 ст.186, ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.2 ст.289, ч.3 ст. 289 КК України ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Ковпаківським районним судом м. Суми здійснювався судовий розгляд за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.5 ст.186, ч.4 ст.187, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.289, ч.1 ст.309 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.185, ч.5 ст.186, ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.2 ст.289, ч.3 ст.289 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.5 ст.186, ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.2 ст.289, ч.3 ст. 289 КК України.

У даному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 30 квітня 2020 року.

27 квітня 2020 року у судовому засіданні прокурор, у порядку ст. 331 КПК України, звернувся з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , яке мотивував тим, що встановлені відносно обвинуваченого ризики не зменшилися. Обвинувачений ОСОБА_7 звернувся з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 квітня 2020 року, у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовлено, клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 25 червня 2020 року включно із залишенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у сумі 153 680 грн.

Відмовляючи ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу та задовольняючи клопотання прокурора, суд обгрунтував своє рішення тим, що заявлені ризики, якими виправдовується тримання обвинуваченого під вартою, не зменшилися, оскільки у провадженні допитані не всі свідки, потерпілі, які піддавалися насильству або погрозі її застосування, судовий розгляд не завершено через системні перешкоджання сторони захисту, а тому більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до Сумського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

На переконання апелянта, постановлена відносно нього ухвала суду є незаконною, необгрунтованою та невмотивованою, прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, Конституції України та Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод. Зокрема, вказує на те, що неодноразові клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно нього є однаковими за змістом та, серед іншого, не містять обгрунтування наявності нових ризиків в даному кримінальному провадженні. Ухвали суду першої інстанції, якими йому неодноразово було продовжено строк тримання під вартою також, на думку ОСОБА_7 , за своїм змістом є аналогічними, а викладені в них висновки належним чином не підтверджені. Вказані обставини, на переконання апелянта, свідчать про порушення положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та КПК України. Також зазначає, що прокурором у клопотанні не наведено належного обґрунтування неможливості застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги обвинуваченого, доводи прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Наданими суду апеляційної інстанції матеріалами провадження встановлено, що на розгляді по суті в Ковпаківському районному суді м. Суми області перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0006545 від 04.12.2015, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.5 ст.186, ч.4 ст.187, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.289, ч.1 ст.309 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.185, ч.5 ст.186, ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.2 ст.289, ч.3 ст.289 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.5 ст.186, ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.2 ст.289, ч.3 ст. 289 КК України.

В рамках даного кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В подальшому строк тримання його під вартою неодноразово продовжувався, останній раз оскаржуваною ухвалою суду від 27.04.2020 року.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст.199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання під вартою ОСОБА_7 , суд, враховуючи ризики, передбачені ст.177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки він може переховуватися від суду, перешкоджати провадженню та продовжувати вчинення нових кримінальних правопорушень, вірно пославшись при цьому на матеріали провадження, з яких вбачається, що судовий розгляд не завершено через системні перешкоджання сторони захисту, які в тому числі потягли істотні перешкоди провадженню, під час судового провадження обвинувачений без поважних причин декілька разів не з`являвся в судове засідання, відмовлявся від конвоювання, ухилявся від участі в процесуальних діях суду. Крім цього, на час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 в провадженні допитані не всі свідки, потерпілі.

Виходячи з матеріалів судового провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що дані ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 на більш м`який.

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи обвинуваченого про те, що прокурором у клопотанні не наведено належного обґрунтування неможливості застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту, а також відсутності в ньому обгрунтування існування нових ризиків, то такі спростовуються матеріалами провадження і були оцінені судом першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою в сукупності з іншими обставинами по справі.

Таким чином, рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене відповідно до положень кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів вважає такими, що не впливають на висновки суду про наявність законних підстав для продовження строку тримання під вартою на момент розгляду клопотання прокурора, поданого в порядку ст.331 КПК України, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали суду - без зміни.

Істотні порушення вимог процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 квітня 2020 року, якою відносно обвинуваченого за ч.3 ст.146, ч.5 ст.186, ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.2 ст.289, ч.3 ст. 289 КК України ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 25 червня 2020 року включно залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4