Справа № 201/6817/20
Провадження № 1-кс/201/2701/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

підозрюваного Сакаллах Веаму

захисника адвоката ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпро, внесене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001434 від 18.07.2020 року, клопотання слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і громадянина Ізраїлю, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що 17 липня 2020 року о 20.10 годині, ОСОБА_9 , знаходячись біля кафе «Массадж», розташованого за адресою м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 20, де у нього на ґрунті неприязних відносин з раніше йому знайомим ОСОБА_10 Ані Мухамед ОСОБА_11 , 1990 року народження, виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .

Так, ОСОБА_13 , знаходячись у вказаному місці та у зазначений час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень, маючи при собі складний ніж, тримаючи його у руці, умисно наніс потерпілому ОСОБА_14 один удар ножем, в область живота, в результаті чого, останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої колото-різаної рани черевної стінки, без пошкодження внутрішніх органів, що підтверджується довідкою № 709 від 17.07.2020 року, виданою комунальним закладом «Дніпровська обласна клінічна лікарня І.І. Мечникова», що відповідно до п. 2.1.3, к) правил судово-медичного визначення ступені тяжкості ушкоджень відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та є небезпечними для життя, чим спричинив ОСОБА_14 тяжкі тілесні ушкодження.

Умисні дії ОСОБА_9 , які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечного для життя в момент заподіяння, кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Даний факт 18 липня 2020 року був внесений до ЄРДР за № 0001434, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

18 липня 2020 року ОСОБА_9 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, а 19 липня 2020 року останньому було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, у зв`язку з чим, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно вплинути на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення і перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор ОСОБА_3 , а також представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали та просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_9 і його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість пред`явленої підозри та відсутність достатніх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б обґрунтовували обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому, слідчий суддя виходить з наступного.

Судом встановлено, що 18 липня 2020 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001434 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_9 підозрюється.

18 липня 2020 року ОСОБА_9 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, при цьому, 19 липня 2020 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищувати, сховати або спотворювати будь-яку з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому злочину, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому злочину, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про що свідчать наступні докази, зокрема, протокол огляду місця події від 17 липня 2020 року, відповідно до якого, у приміщенні приймального відділення Обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечникова, розташованої за адресою: м. Дніпро, пл. Соборна, 19, слідчим було вилучено речі із слідами речовини бурого кольору, а також футболку із пошкодженням тканини у вигляді порізу; протоколами допиту свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 від 18 липня 2020 року, згідно з якими, останні підтвердили факт нанесення підозрюваним ОСОБА_9 удару ножем в область грудної клітини потерпілого ОСОБА_17 біля кафе «Mazaj», розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 20; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 18 липня 2020 року, відповідно до якого, останній, відпочиваючи на літній площадці кафе, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , бачив групу людей арабської національності, які між собою гучно розмовляли, однак свідком спричинення будь-ким тілесних ушкоджень він не був; копія довідки № 709 від 17 липня 2020 року, видана КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня І.І. Мечникова», відповідно до якої, ОСОБА_17 була надана медична допомога, у зв`язку із проникаючою колото-різаною раною передньої черевної стінки, без пошкодження внутрішніх органів, а отже, сукупність цих фактичних даних на даному етапі досудового розслідування надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, на думку слідчого судді, доведеним є ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, за який перебачено максимальне покарання у виді восьми років позбавлення волі, є громадянином іншої держави, не має постійного місця проживання в Україні і міцних соціальних зв`язків, що є обґрунтованим ризиком його переховування від слідства і суду з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а отже, враховуючи конкретні обставини інкримінованого підозрюваному ОСОБА_9 злочину, останній, перебуваючи на волі, може знищити докази своєї причетності до злочину, крім того, обґрунтованими є також ризики щодо можливого незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків, які ще не допитані під час досудового розслідування, шляхом їх схиляння до надання показань на власну користь; а також слідчий суддя приймає до уваги і наявність ризиків того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється, враховуючи, що злочин було вчинено на ґрунті особистих неприязних відносин, які можуть повторно побудити підозрюваного вчинити кримінальне порушення, пов`язане із завдання шкоди потерпілому.

В той же час, прокурором доведена і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, що підтверджується копією пред`явленої йому підозри, тому, з урахуванням встановлених вище ризиків менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього процесуальним законом обов`язків.

Виходячи з вищенаведеного, а також враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину; вік та стан його здоров`я, які не перешкоджають застосуванню такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою; відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків і роботи; майновий стан підозрюваного, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_9 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу суд не вбачає.

Крім того, зважаючи на підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, а також те, що ОСОБА_9 підозрюється у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, слідчий суддя з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за необхідне при постановлені ухвали у кримінальному провадженні не визначати розмір застави

На підстави викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», строком на шістдесят днів.
Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 15 вересня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1