Справа № 206/1351/20
Провадження № 1-кп/206/364/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" грудня 2020 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000160 від 14.02.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-17.12.2010 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 3 роки;

- 26.12.2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді арешту, строком на 2 місяці;

- 23.11.2017 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;

- 24.11.2017 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;

- 17.11.2020 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- 23.11.2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- 02.12.2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , 14 лютого 2020 року, приблизно о 12 годині 38 хвилин,

знаходячись у приміщенні магазину «Варус-40» (ТОВ «Омега»), що розташований за адресою: м.Дніпро, вул. 20-ти річчя Перемоги, буд. 43-Д, звернув свою увагу на невелику пильність охорони магазину, у зв`язку з чим у нього раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Далі, ОСОБА_3 , у той же час, перебуваючи у приміщенні магазину «Варус-40» (ТОВ «Омега») за вказаною раніше адресою, керуючись злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, побачив на торгівельному прилавку товар у вигляді картриджів «Жилет Мак 3», у кількості 6 одиниць, які знаходяться в одній упаковці, які визначив для себе об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, ОСОБА_3 , у той же день, тобто 14.02.2020, о 12 годині 38 хвилин, діючи умисно, таємно,з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до торгівельного прилавку з косметичною продукцією вказаного магазину, звідки, шляхом вільного доступу,викрав майно, а саме: картриджі «Жилет Мак 3», у кількості 6 одиниць, які знаходяться в одній упаковці, вартістю 420 гривень 00 копійок, які сховав в лівий внутрішній рукав, вдягненої на ньому в цей час куртки чорного кольору.

Після чого, ОСОБА_3 , намагаючись довести свій злочинний умисел до кінця, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, тримаючи вищевказаний товар магазину в лівому внутрішньому рукаві, вдягненої на ньому в цей час куртки чорного кольору, пройшов повз касову зону магазину та нерозрахувавшись за вищевказаний товар, намагався вийти з магазину, проте не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони магазину «Варус-40» (ТОВ «Омега»), за межами касової зони.

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, але злочин не було закінчено

з причин, які не залежали від його волі.

Своїми діями ОСОБА_3 міг заподіяти ТОВ «Омега» майнову шкоду в сумі

350 гривень 00 копійок.
14.12.2020 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме: за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, поглинути покарання обране за даним вироком, покаранням призначеним за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.2020 року, остаточно призначивши ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК Країни Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:
1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів;
2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;
3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_3 також просив затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.
Представник потерпілого надав прокурору згоду на укладення між ними та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, за яке слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 394, 395, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 14.12.2020 року, укладену між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, за який призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, поглинути покарання обране за даним вироком, покаранням призначеним за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.2020 року, остаточно призначивши ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Строк відбування покарання обраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ДНІСЕ МЮУ документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 980-20 від 03.03.2020 року у розмірі 326,88 грн (т. 1 а.п. 49).
Речові докази по справі: картридж Жилет Мак3 6 шт, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , повернути за належністю ТОВ "Омега".
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1