Ухвала

28 жовтня 2020року
м. Київ
справа № 308/13845/18
провадження № 51-3012 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 березня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 15 червня 2020 року щодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000411,

встановив:
Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 березня 2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 369, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 цього Кодексу.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 15 червня 2020 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушив питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку, а також просить поновити йому пропущений строк касаційного оскарження, мотивуючи тим, що він місяць перебував на самоізоляції, а тому не мав змоги подати вчасно касаційну скаргу.
Перевіривши надані ОСОБА_4 матеріали, колегія суддів Верховного Суду вважає, що касаційна скарга не може бути предметом касаційного розгляду, оскільки подана після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого у ст. 426 КПК, та за відсутності підстав для його поновлення.
Так, згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
З копії доданого до касаційної скарги судового рішення вбачається, що ухвалу апеляційного суду від 15 червня 2020 року було постановлено за участю ОСОБА_4 . Строк на касаційне оскарження судових рішень щодо ОСОБА_5 для нього закінчився 16 вересня 2020 року, однак з касаційною скаргою ОСОБА_4 звернувся лише 22 жовтня 2020 року, тобто з пропуском строку касаційного оскарження.
Таким чином, у ОСОБА_4 було достатньо часу на касаційне оскарження, а його доводи про неможливість подати касаційну скаргу у зв`язку з тим, що він перебував на самоізоляції протягом місяця, оскільки члени його родини були хворі, не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, так як це не перешкоджало ОСОБА_4 звернутися до касаційного суду протягом тримісячного строку.
За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для поновлення ОСОБА_4 строку касаційного оскарження.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене і керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 березня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 15 червня 2020 року щодо ОСОБА_5 повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3