Дата документу 26.08.2020 Справа № 330/1483/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/940/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 330/1483/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно, в режимі відеоконференції з Якимівським районним судом Запорізької області, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою користувача майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 24 липня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 24 липня 2020 року задоволено клопотання про арешт майна, яке надійшло від старшого слідчого СВ Якимівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Якимівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , по матеріалам кримінального провадження № 0000304, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Накладено арешт до прийняття рішення у кримінальному провадженні №0000304 від 17.07.2020 року на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події від 17.07.2020 року, а саме вантажний автомобіль «КРАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно зі змістом судового рішення, до Якимівського районного суду Запорізької області надійшло зазначене клопотання, яке мотивовано наступним чином: 17.07.2020 до Якимівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що о 19 годині 51 хвилин 17.07.2020 невстановлені особи із застосуванням спеціальної техніки намагалися здійснити крадіжку труб меліоративної системи близько 100 метрів сталевих труб, поблизу с.Мирне Якимівського району, які є спільною власністю територіальної громади Якимівського району (ЄО2011 від 17.07.2020). 17.07.2020 відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000304 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. 17.07.2020 на ділянці місцевості між с. Радивонівка та с. Мирне Якимівського району Запорізької області (поле) проведено огляд місця події. В ході огляду місця події встановлено, що вздовж ґрунтової дороги, що проходить між с. Мирне та с. Радивонівка, вздовж поля, є вирита траншея загальною довжиною 99 метрів. На дні вказаної траншеї знаходиться 99 метрів металевої труби, яка розташована під нещільним насипом ґрунту. Біля траншеї з трубою виявлено екскаватор на базі автомобіля «КРАЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Автомобіль «КРАЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Користувач вказаного автомобіля - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовився надавати будь-які пояснення щодо факту свого перебування на місці події, в порядку ст.63 Конституції України. Під час огляду місця події було тимчасово вилучено вантажний автомобіль «КРАЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Інші особи, які також перебували на полі на місці події, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відмовились надавати пояснення в порядку ст.63 Конституції України. Представником ТОВ «ГАРАНТ-АГРО», юридична адреса: Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд.180, оф.38, наданий договір підряду по демонтажу напірних труб №3 від 02.03.2020, укладеного між ТОВ «ГАРАНТ-АГРО» (Замовник) та ФОП ОСОБА_13 (Підрядник). Відповідно до вказаного договору, Підрядник виконує роботи з демонтажу та доставки Замовнику чавунних напірних труб залишків недіючої мережі трубопроводів внутрішньогосподарської меліоративної системи, розташованої на колишніх земельних ділянках колгоспу ім. Леніна Якимівського району Запорізької області та Радивонівської сільської ради. Окрім цього, представником ТОВ «ГАРАНТ-АГРО» наданий договір купівлі-продажу сталевих, чавунних напірних труб №1 від 03.03.2008, укладеного між ТОВ «ГАРАНТ-АГРО» (Покупець) та селянським (фермерським) господарством «Иосиф и КО» (Продавець), відповідно до якого Продавець продає та передає Покупцю чавунні труби напірні ЧНБ-2 200x5000, загальною довжиною 2980 м, що складаються із залишків недіючої мережі трубопроводів внутрішньогосподарської меліоративної системи, розташованої на колишніх земельних ділянках колгоспу ім. Леніна Якимівського району Запорізької області та Радивонівської сільської ради, та сталеві труби залишків недіючої мережі трубопроводів внутрішньогосподарської меліоративної системи, розташованої на колишніх земельних ділянках колгоспу ім. Леніна Якимівського району Запорізької області на території Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області та Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області. Слідчим відділенням Якимівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000220 від 09.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, про те, що 09.05.2020 до Якимівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що о 17 годині 27 хвилин 09.05.2020 невстановлені особи із застосуванням спеціальної техніки здійснюють крадіжку труб меліоративної системи поблизу с. Мирне Якимівського району, які є спільною власністю територіальної громади Якимівського району. В ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, встановлено, що Господарським судом Запорізької області від 01.06.2004 винесено ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство селянського (фермерського) господарства «Иосиф и Ко». Постановою Господарського суду Запорізької області від 10.03.2005 по справі селянського (фермерського) господарства «Иосиф и Ко» вказане господарство визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура, призначено розпорядника майна - ОСОБА_14 15.03.2005 головним бухгалтером селянського (фермерського) господарства «Иосиф и Ко» передані арбітражному керуючому ОСОБА_14 установчі, правовстановлюючі документи, печатки і штампи селянського (фермерського) господарства «Иосиф и Ко», відповідно до акту прийому - передач. Відповідно до ч.3 ст.41 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута. Так, ч.2 ст.41 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ліквідатор, з дня його призначення наділений повноваженнями щодо виконання функції з управління та розпорядження майном банкрута, виконання повноважень керівника (органів управління) банкрута. Враховуючи той факт, що на момент укладання договору купівлі - продажу сталевих, чавунних напірних труб №1 від 03.03.2008, укладеного між ТОВ «ГАРАНТ-АГРО» в особі ОСОБА_15 , та селянським (фермерським) господарством «Иосиф и КО» в особі ОСОБА_16 , вищезазначене господарство було визнано банкрутом, розпочата ліквідаційна процедура та призначений розпорядник майна - ОСОБА_14 , ОСОБА_16 не мала права на укладання будь-яких договорів без узгодження із розпорядником майна. Відповідно до звіту арбітражного керуючого ОСОБА_14 про виконану роботу по справі про банкрутство селянського (фермерського) господарства «Иосиф и КО» від 09.10.2008, об`єкт комунальної інфраструктури - зрошувальна система разом із дощувальними установками передані до комунальної власності Якимівської районної ради Запорізької області на підставі Рішення №22 Двадцять першої сесії дев`ятого скликання Якимівської районної ради Запорізької області від 17.07.2008. Крім того, Законом України «Про приватизацію державного майна» (абзац вісімнадцятий пункту «г» частини другої статті 5) передбачено, що приватизації не підлягають об`єкти, що мають загальнодержавне значення, а саме: об`єкти, які забезпечують життєдіяльність держави в цілому; водосховища і водогосподарські канали комплексного призначення, гідротехнічні споруди, об`єкти інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем. Орган досудового розслідування вважає доведеним той факт, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а саме є речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме автомобіль є знаряддями вчиненого злочину. У зв`язку із викладеним, у органа досудового розслідування виникла потреба у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно з метою подальшого проведення з ним слідчих дій, судових експертиз. З метою збереження речового доказу, слідчий просив суд накласти арешт до прийняття рішення у кримінальному провадженні №0000304 від 17.07.2020 на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події від 17.07.2020, а саме вантажний автомобіль «КРАЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріали, надані слідчим, вказують на те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, потреби досудового розслідування виправдовують втручання у право власності на речі, та не застосування цих заходів забезпечення кримінального провадження не дають змоги досягти дієвості цього кримінального провадження. Крім того, під час дослідження вищевказаних доказів, було встановлено, що обмеження права власності у даному випадку співмірно із завданням кримінального провадження.

В апеляційній скарзі користувач майна ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що прокурор і слідчий не довели необхідність позбавлення права користування арештованим майном.

Слідчий суддя не взяв до уваги те, що він здійснює підприємницьку діяльність, зареєстрований у встановленому законом порядку, та діяв на підставі Договору підряду з демонтажу напірних труб №3 від 02 березня 2020 року. Ці обставини підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо нього як підприємця, із зазначенням видів діяльності, а також Договором підряду з демонтажу напірних труб №3 від 02 березня 2020 року, копія якого додана до апеляційної скарги. Всі питання щодо законності робіт гарантував замовник і представник замовника надав відповідний договір, а він свої обов`язки виконував добросовісно, відповідно до укладеного договору, а також мети своєї діяльності.

Вказує, що погоджуюся з тим, що у органів досудового розслідування виникла потреба перевірити певні обставини та забезпечити збереження речових доказів, проте, достатнім способом це зробити буде обмеження власника у праві розпоряджатися арештованим майном без позбавлення права користування, оскільки це призведе до необхідності йому зупинити свою законну підприємницьку діяльність, потягне зрив виконання зобов`язань за іншими договорами, втрату джерела для існування і спричинення збитків.

Звертає увагу суду, що гарантує збереження автомобіля у стані в якому останній перебував на момент огляду місця події та надавати його на першу вимогу правоохоронних органів для будь-яких експертиз та слідчих дій.

Таким чином, найменш обтяжливим способом арешту майна є заборона відчужувати та розпоряджатися арештованим майном, без обмеження права користування цим майном.

Враховуючи викладене, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково, накласти арешт на майно із забороною відчуження та розпорядження майном, дозволивши користуватись ним.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам не відповідає, з огляду на наступне.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2, ч.3 ст.170 КПК України метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характер щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», знаряддями злочину у справах про злочини проти власності слід вважати предмети чи технічні засоби, які умисно використовувалися особою чи особами, у співучасті з якими було вчинено такий злочин. Зокрема, транспортні засоби можуть бути визнані знаряддям злочину не лише тоді, коли вони використовувалися для безпосереднього заволодіння чужим майном, а й тоді, коли без їх використання вчинення злочину було неможливим чи надто складним (транспортування членів злочинної групи до місця вчинення злочину, перевезення викраденого майна з місця вчинення злочину тощо).

У вищевказаному клопотанні слідчого про накладення арешту на майно, відповідно до вимог ст.171 КПК України, зазначені: підстава і мета, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, вид майна, що належить арештувати, до клопотання додані документи та інші матеріали, якими обґрунтовані доводи клопотання.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріали, надані слідчим, вказують на те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, потреби досудового розслідування виправдовують втручання у право власності на речі, та не застосування цих заходів забезпечення кримінального провадження не дають змоги досягти дієвості цього кримінального провадження. Крім того, під час дослідження вищевказаних доказів, було встановлено, що обмеження права власності у даному випадку співмірно із завданням кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий Якимівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до Якимівського районного суду Запорізької області з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час огляду місця події, а саме: вантажний автомобіль «КРАЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_10 , в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати з метою збереження речових доказів, оскільки вказане майно відноситься до предметів, що відповідають критеріям, зазначеним у ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, а саме є речовими доказами у кримінальному провадження, яке зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використано як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування, з метою його збереження.

На підтвердження доводів клопотання слідчим наданий витяг з ЄРДР за №0000304 від 17 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, та інші копії документів, якими, на думку слідчого, обґрунтовується клопотання.

Постановою слідчого Якимівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 17 липня 2020 року вилучений під час огляду місця події вантажний автомобіль «КРАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 був визнаний речовими доказом у кримінальному провадженні.

Як встановлено слідчим суддею, у провадженні Якимівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження за №0000304 від 17 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.07.2020 до Якимівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що о 19 годині 51 хвилин 17.07.2020 невстановлені особи із застосуванням спеціальної техніки намагалися здійснити крадіжку труб меліоративної системи близько 100 метрів сталевих труб, поблизу с. Мирне Якимівського району, які є спільною власністю територіальної громади Якимівського району. 17.07.2020 року на ділянці місцевості між с. Радивонівка та с. Мирне Якимівського району Запорізької області (поле) проведено огляд місця події. В ході огляду місця події встановлено, що вздовж ґрунтової дороги, що проходить між с. Мирне та с. Радивонівка, вздовж поля, є вирита траншея загальною довжиною 99 метрів. На дні вказаної траншеї знаходиться 99 метрів металевої труби, яка розташована під нещільним насипом ґрунту. Біля траншеї з трубою виявлено екскаватор на базі автомобіля «КРАЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Автомобіль «КРАЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Орган досудового розслідування вважав доведеним той факт, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а саме є речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме автомобіль є знаряддями вчиненого злочину. У зв`язку із викладеним, у органа досудового розслідування виникла потреба у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно з метою подальшого проведення з ним слідчих дій, судових експертиз. З метою збереження речового доказу, слідчий просив суд накласти арешт до прийняття рішення у кримінальному провадженні №0000304 від 17.07.2020 року на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події від 17.07.2020, а саме вантажний автомобіль «КРАЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Зазначені матеріали досудового розслідування дають підстави вважати, що вилучене під час огляду місця події майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин, містить на собі сліди кримінального правопорушення та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тобто має значення речового доказу, відповідно до ст.98 КПК України.

Враховуючи те, що досудове розслідування розпочато за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вилучений під час огляду місця події вантажний автомобіль «КРАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який у подальшому був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, міг зберегти на собі сліди вчинення злочину та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям речового доказу, визначеним ст.98 КПК України, а тому для забезпечення кримінального провадження та виконання завдань у запобіганні можливості пошкодити, знищити, відчужити вказане майно, проведення експертних досліджень необхідних для встановлення істини по справі, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що в даному випадку на вищезазначене майно, рішенням слідчого судді було цілком обґрунтовано накладено арешт, з метою збереження речових доказів та проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні.

Необхідність використання автомобілю в якості речового доказу у кримінальному провадженні виправдовує таку ступінь втручання в право власника на його використання на цей час з метою забезпечення збереження речових доказів. Не накладення арешту на зазначене майно може призвести до можливості його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження, що унеможливить проведення слідчим повного та об`єктивного досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з вимогами ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Аналізуючи викладені в ухвалі слідчого судді обставини, колегія суддів доходить висновку про те, що ані слідчим у своєму клопотанні, ані прокурором в судовому засіданні, ані судом першої інстанції під час постановлення свого рішення не наведено достатніх підстав, що обґрунтовують необхідність арешту вантажного автомобіля «КРАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , із забороною власнику користування ним, а очевидна істотна причина для утримання цього автомобіля державою відсутня.

Більш того, в своєму клопотанні слідчий не зазначив, яким саме шляхом потрібно накласти арешт на вантажний автомобіль.

Відповідно до п.п.5, 6 ч.1 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Також колегія суддів приймає до уваги, що даний автомобіль використовується його користувачем для ведення законної підприємницької діяльності та для забезпечення існування своєї родини, а його арешт унеможливлює таке використання, надмірно обмежуючи звичайний спосіб життєдіяльності апелянта, що суперечить вимогам ч.4 ст.173 КПК України щодо необхідності застосування у кримінальному провадженні найменш обтяжливого способу арешту майна.

Таким чином, слідчим не доведено існування правових підстав для накладення арешту на вказане майно з метою заборони на його користування.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає зміні з урахуванням наведених вище мотивів, та накладення арешту на вантажний автомобіль «КРАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу користувача майна ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 24 липня 2020 року, якою задоволено клопотання про арешт майна, яке надійшло від старшого слідчого СВ Якимівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Якимівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , по матеріалам кримінального провадження № 0000304, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та накладено арешт до прийняття рішення у кримінальному провадженні №0000304 від 17.07.2020 року на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події від 17.07.2020 року, а саме вантажний автомобіль «КРАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , змінити, зазначивши, що накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події від 17.07.2020 року, а саме вантажний автомобіль «КРАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , із забороною відчуження та розпорядження майном, з метою забезпечення вказаного майна.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4