У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 р. Слідчий суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю представника ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , інспектора сектору дізнання ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача,-

Встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суд з скаргою на бездіяльність дізнавача, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна. Скарга обґрунтована тим, що 08.07.2020 до ЄРДР внесено відомості по факту вилову риби ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є працівниками ФОП ОСОБА_2 , який є користувачем водних біоресурсів, риболовними сітками з бирками, на території РЛП «Нижньоворсклянський», поблизу острову «Вишняки». Діяння, передбачене ч.1 ст. 249 КК України є кримінальним проступком. 08.07.2020 працівниками поліції на місці події у рибалок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які працюють рибалками у ОСОБА_2 , були вилучені обірковані сітки вічком розміром 50 мм в кількості 15 штук. Ці сітки належать ОСОБА_2 . 31.08.2020 інспектор сектору дізнання ОСОБА_4 відмовив йому у поверненні риболовних сіток, причиною відмови дізнавач вказав, що сітки є речовими доказами у кримінальному провадженні. Вважає відмову дізнавача у неповерненні належних ФОП ОСОБА_2 риболовних сіток бездіяльністю дізнавача, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, оскільки дізнавач в порядку, передбаченому КПК України з клопотанням про арешт майна тимчасово вилученого майна до слідчого судді не звертався, відповідно ухвали про арешт цього майна слідчим суддею не ухвалювалося, то тимчасово вилучені риболовні сітки відповідно до ч.1 ст. 169 КПК України підлягають негайному поверненню особі, у якої воно було вилучено. Прохає зобов`язати дізнавача Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 повернути власнику ОСОБА_2 тимчасово вилучені 08.07.2020 у рибалок ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обмірковані сітки вічком розміром 50 мм в кількості 15 штук з такими бирками: ПО00051066, ПО00051067, ПО00051090, ПО00051091, ПО00051090, ПО00051093, ПО00051095, ПО00051097, ПО00051098, ПО00051099, ПО000510101, ПО000510102, ПО000510106, ПО000510107, ПО000510108.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та пояснив, що риболовні сітки необхідні ОСОБА_2 для здійснення господарської діяльності, зобов`язується прийняти їх на відповідальне зберігання та при першій вимозі надавати їх дізнавачу. Прохав скаргу задовольнити.

Інспектор сектору дізнання ОСОБА_4 прохав відмовити у задоволенні скарги, оскільки риболовні сітки визнані речовими доказами, їх повернення власнику неможливе, оскільки останній має намір їх використовувати у своїй господарській діяльності, що може призвести до їх втрати, знищення, пошкодження.

Слідчий суддя, заслухавши учасників справи, дослідивши скаргу та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 08.07.2020 до ЄРДР внесено відомості по факту вилову риби ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є працівниками ФОП ОСОБА_2 , який є користувачем водних біоресурсів, риболовними сітками з бирками, на території РЛП «Нижньоворсклянський», поблизу острову «Вишняки». Правова кваліфікація - ст. 290 КК України.

З протоколу огляду від 08.07.2020 вбачається, що було оглянуто та вилучено майно, в тому числі 15 обіркованих риболовних сіток.

Постановою старшого інспектора сектору дізнання Кобеляцького ВПГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 вилучені риболовні сітки визнані речовим доказом та передані на зберігання працівникам РЛП «Нижньоворсклянськие».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту; за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку. Тільки в даних випадках, за наявності відповідних підстав, особа може оскаржити бездіяльність слідчого у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 249 КК України є кримінальним проступком, відповідно до якого встановлено особливий порядок досудового розслідування, передбачений Главою 25 КПК України.

Відповідно до ст. 298-3 КПК України речі і документи, що є знаряддям та/або засобом вчинення кримінального проступку чи безпосереднім предметом посягання, виявлені під час затримання, особистого обшуку затриманої особи або огляду речей, вилучаються уповноваженою службовою особою Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань.

Вилучені речі і документи зберігаються органом, що їх вилучив, до розгляду провадження про кримінальний проступок по суті в суді у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У виняткових випадках вилучені речі і документи можуть бути повернуті володільцеві до розгляду провадження про кримінальний проступок по суті в суді. Залежно від результатів розгляду вилучені речі та документи у встановленому порядку конфіскують або повертають володільцеві, або знищують.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Норми КПК не передбачають накладення арешту на майно під час досудового розслідування кримінального проступку. Дізнавач не наділений повноваженнями на звернення до слідчого судді з таким клопотанням.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку. Досудове розслідування кримінального провадження не завершено.

Оскільки досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні не завершено, вирок суду не ухвалювався, накладення арешту на майно під час досудового розслідування кримінальних проступків нормами КПК не передбачений, то відмова дізнавача у неповерненні тимчасово вилученого майна є правомірною, що виключає бездіяльність дізнавача у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.303, 304 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя