УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро Дніпропетровської області, українця, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 , 16.10.2020 року звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що досудовим слідством встановлено, що 13.10.2020 близько 09.20 год. ОСОБА_4 , який має не зняту і не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 19.04.2010, спільно із ОСОБА_7 перебували у відділенні Вінницької філії АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, буд. 29, де помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що являється особою похилого віку, у якого помітили значну суму грошових коштів, які він отримав у касі вказаного банку. У цей час, в ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник спільний злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння вказаними грошовими коштами.

В подальшому, реалізовуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 почали контролювати маршрут руху ОСОБА_8 , постійно тримаючи його в полі свого зору, тоді як ОСОБА_8 почав рухатись громадським транспортом (трамваєм) вулицею Пирогова в м. Вінниці в бік зупинки громадського транспорту «лікарня ім. акад. Ющенка». В цей час, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 слідували за ОСОБА_8 на автомобілі марки «Skoda Octavia Tour» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_7

ОСОБА_8 , доїхавши до зупинки громадського транспорту «лікарня ім. акад. Ющенка», вийшов з трамваю та почав рухатись вулицею Зодчих в сторону гастроному «Вінниця», що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 32.

В цей час ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , опираючись на дії один одного, діючи спільно, умисно, з корисливими мотивом та метою, а ОСОБА_4 також і повторно, вдались до реалізації раніше обумовленого злочинного плану, а саме ОСОБА_4 наздогнав ОСОБА_8 та ввів його в оману, імітувавши знайдення грошових коштів в іноземній валюті, взявши із землі поліетиленовий пакунок з предметами, зовні схожими на купюри номіналом 100 доларів США у великій кількості, в той час як ОСОБА_7 візуально контролював прилеглу територію.

ОСОБА_8 , будучи введеним в оману, почав здійснювати заходи, направлені на повернення начебто втрачених грошових коштів їх законному володільцю, однак, через деякий час зайшов всередину вищевказаного гастроному, де був протягом декількох хвилин.

Через деяких час, вийшовши з гастроному «Вінниця», ОСОБА_8 почав рухатись в сторону вулиці Пирогова в м. Вінниці, однак, коли він перебував на перехресті вулиць Пирогова-Зодчих-К.Василенка до нього знову підійшов ОСОБА_4 та почав задавати запитання з приводу знайдених грошей.

В цей момент до ОСОБА_8 та ОСОБА_4 підійшов ОСОБА_7 та повідомив, що знайдені грошові кошти в іноземній валюті належать йому, звинувачуючи при цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_4 в незаконному заволодінні ними.

У цей момент, ОСОБА_4 , у якого в руках знаходились предмети, зовні схожі на купюри, з метою збереження вказаного начебто знайденого майна, із застосуванням сили, проти волі ОСОБА_8 заховав вказані купюри ззаду за комір одягу останнього.

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 прийняли рішення відійти з вулиці, де перебуває багато осіб та вони, взявши ОСОБА_8 , відвели його у двір будинку АДРЕСА_2 , де почали імітувати конфліктну ситуацію, пов`язану із грошовими коштами. В ході вказаного конфлікту, знаючи про похилий вік ОСОБА_8 , ОСОБА_7 самостійно почав обшукувати останнього, вдаючи пошуки начебто загублених грошових коштів в іноземній валюті, та із внутрішньої кишені куртки, у яку був одягнений ОСОБА_8 , дістав поліетиленовий пакет, в якому знаходились грошові кошти в загальній сумі 50 000 гривень купюрами номіналом по 500 гривень, які належали останньому, таким чином відкрито заволодівши ними.

Після цього, ОСОБА_8 , з метою збереження належного йому майна взяв за руку ОСОБА_7 та вказав, що ці грошові кошти належать йому, однак, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , розуміючи, що їхні злочинні дії викриті, із викраденим майном, почали залишати місце вчинення кримінального правопорушення, розійшовшись при цьому в різні сторони двору будинку, після чого зникли у невідомому напрямку, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, внаслідок чого ОСОБА_8 заподіяно матеріальної шкоди на суму 50 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_4 14.10.2020 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, та 15.10.2020 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: заявою ОСОБА_8 від 13.10.2020 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення; показаннями потерпілого ОСОБА_8 надані в ході проведення допиту потерпілого від 13.10.2020 та додаткового допиту потерпілого від 14.10.2020 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_8 від 14.10.2020 року; рапортом о/у ВКП Вінницького ВП від 15.10.2020 року; протоколом обшуку від 14.10.2020 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.10.2020 року; речовими доказами належними потерпілому грошовими коштами купюрами по 500 гривень вилученими в ОСОБА_7 та ОСОБА_4 при затриманні, а також автомобілем марки «Skoda Octavia Tour» д.н.з. НОМЕР_1 .

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Він не має жодних законних джерел заробітку та соціально стримуючих факторів (місця роботи, нерухомого майна). Як свідчать матеріали кримінального провадження, колом його спілкування є раніше судимі особи, зокрема, ОСОБА_4 реально відбував покарання у виді позбавлення волі не тільки на території України, а і в Російській Федерації, однак, будь-якого виховного впливу це на нього не справило та він вперто не стає на шлях виправлення. Також, ОСОБА_4 народився на території Дніпропетровської області (м. Дніпро), має там зареєстроване місце проживання, та з Вінницькою областю його пов`язує лише тимчасове незаконне злочинне збагачення.

Наведене вказує на те, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-п. 1 ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує;

-п. 3 ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, та іншого підозрюваного ОСОБА_7 , який є товаришем ОСОБА_4 ;

-п. 4 ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (утекти з міста Вінниці, оскільки безпосередньо після вчинення злочину, останній відразу покинув територію Вінницької області та був затриманий в м. Житомирі, тощо);

-п. 5 ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення .

Викладене свідчить про наявність достатніх підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливість запобігання вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, оскільки вони не забезпечать його належну процесуальну поведінку та виконання ним покладених на нього обов`язків, а також запобігання вчинення дій, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, під час кримінального провадження.

Враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та схильний до вчинення злочинів, керуючись п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України прошу в разі застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити йому мінімальний розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 43 940 грн., а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначення розміру 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та із покладенням обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили застосувати запобіжний захід, який не пов`язаний із позбавленням волі, а саме особисте зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0001872, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 13.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001872 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
14.10.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Твердження сторони захисту з приводу необґрунтованості пред`явленої підозри суд оцінює критично, оскільки вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.
Санкція ст. 186 ч. 2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Із клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 є особою, яка в силу статті 89КК України не судима та підозрюється у вчиненні злочину за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, а тому відноситься до кола осіб до яких може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину за яке законом передбачена максимальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, суд також враховує особу підозрюваного, який не працює, тобто не має постійного джерела доходу, не одружений, осіб на утриманні не має, що в свою чергу свідчить про відсутність соціально-стримуючих факторів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та підозрюється у вчиненні нового злочину. Крім того, злочин в якому підозрюється вчинив із корисливих мотивів, а також враховуючи те, що підозрюваний проживає за межами області в якій розташований орган досудового розслідування, а тому суд підчас розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за № 12050/04, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав: «Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується».

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задоволити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Визначити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 з моменту затримання 09 год. 50 хв. 14 жовтня 2020 року по 09 год. 50 хв. 12 грудня 2020 року в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 12 грудня 2020 року.

Одночасно визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 43 940 (сорок тисяч сто сорок) гривень, які можуть бути внесені як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, не відлучатись з населеного пункту, де він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя