Справа № 368/429/20 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2289/2020 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції під час трансляції з Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)»
захисника ОСОБА_7 в режимі відеоконференції під час трансляції з Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська
секретаря судових засідань ОСОБА_8 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 05 травня 2020 року про відмову у задоволенні подання про заміну невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням засудженому
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровськ, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, громадянину України, розлученому,
відбуває покарання у ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)» за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2017 року за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, початок строку покарання 01.12.2018, кінець строку покарання 01.12.2022,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 05 травня 2020 року відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» про заміну основного покарання більш м`яким у відношенні засудженого ОСОБА_6 , а також відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким, а саме, на виправні роботи.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що хоча ОСОБА_6 станом на 01.04.2020 відбув 1/3 строку покарання призначеного вироком суду за необережний тяжкий злочин, однак дослідивши дані про особу засудженого, що містяться в матеріалах справи, характеристиці, довідці про заохочення і стягнення, відношення засудженого до праці, а також відсутність будь-яких відшкодувань потерпілій, суд першої інстанції дійшов висновку про сумнівністьдоводів засудженого щодо наявності у нього позитивних намірів на майбутнє та становлення на шлях виправлення, а відтак і про передчасність застосування до ОСОБА_6 положень ст. 82 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 05 травня 2020 року просить її скасувати, винести нову ухвалу, якою задовольнити подання ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)» та клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке.
Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт зазначає, що висновки суду першої інстанції про передчасність застосування до ОСОБА_6 положень ст. 82 КК Україниє помилковим. Так, судом першої інстанції не було враховано дані про особу засудженого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню доньку, постійне місце проживання та домовленість про працевлаштування на ТОВ ПБК «Тітан», що підтверджується протоколом зборів трудового колективу ТОВ ПБК «Тітан» і гарантійним листом зазначеного товариства, позитивно характеризується керівництвом установи, його ставлення до праці, соціальну спрямованість, наявність трьох заохочень, які свідчать про те, що ОСОБА_6 довів своє виправлення, а тому на переконання апелянта є всі передбачені законом підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. Зазначає, що судом першої інстанції також не було враховано пояснення засудженого щодо неможливості відшкодування завданої шкоди потерпілій за час виконання роботи різноробочим в умовах перебування у ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)».
Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно із ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та фактично відбув відповідний строк покарання, передбачений частиною четвертою цієї статті.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2017 року визнаний винним та засуджений за ч.2 ст. 286 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.05.2018 вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2017 змінено в частині цивільного позову, в решті вирок суду залишено без змін. Постановою Верховного суду від 05.06.2019 вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2017 та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.05.2018 змінено в частині цивільного позову, а в решті залишено без змін.
21 квітня 2020 року начальник Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» звернувся доКагарлицького районного суду Київської області з поданням погодженим з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням, засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд першої інстанції при розгляді подання, всупереч твердженням апелянта, ретельно та належним чином перевірив доводи подання щодо наявності підстав, передбачених ст. 82 КК України для заміни засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання більш м`яким Так, судом першої інстанції під час судового розгляду було досліджено матеріали справи, заслухана думка засудженого ОСОБА_6 , прокурора та представника колонії, та прийнято обґрунтоване рішення про відмову у задоволені подання. При цьому, судом першої інстанції, було враховано, що засуджений ОСОБА_6 відбув 1/3 строку призначеного покарання вироком суду за необережний тяжкий злочин, дані про особу засудженого, який згідно характеристики начальника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» за період перебування в колонії зарекомендував себе з позитивної сторони, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня в установі, за добросовісне відношення до праці та зразкову поведінку мав три заохочення, дисциплінарних стягнень не мав, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом, працевлаштований, виконує роботу з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, перебував на профілактичному обліку в ДУ «Кагарлицька ВК (№ 115)», як схильний до втечі, терміном на 6 місяців, за час перебування у ДУ «Дніпровська УВП (№ 4)» характеризувався посередньо, порушень вимог режиму утримання не допускав, до праці в СІЗО не залучався, стягнень та заохочень не мав, після винесення вироку першою інстанцією жодного відшкодування потерпілій не зробив та обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення засудженого ОСОБА_6 , хоча відбутий ним строк покарання формально і узгоджується з вимогами ч.4 ст.82 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення засудженого, з чим погоджується і колегія суддів.
Доводи захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про те, що судом першої інстанції при ухвалені рішення не були враховані пояснення засудженого щодо неможливості відшкодування завданої шкоди потерпілій, у зв`язку з відбуванням покарання у колонії , на переконання колегії суддів є безпідставними, оскільки суд першої інстанції з достатньою повнотою перевірив зазначені пояснення засудженого та обґрунтовано дійшов висновку що вони не заслуговують на увагу, так як засуджений знаючи про наявність цивільного позову, будь-яких дій щодо погашення завданих збитків потерпілій не вчиняв.
Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про неналежне врахування судом першої інстанції даних про особу засудженого, оскільки суд першої інстанції належним чином врахував всі дані, які враховуються при вирішенні питання про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, в тому числі і ті на які посилається захисник в своїй апеляційній скарзі, та обґрунтовано дійшов висновку про передчасність застосування до засудженого положень ст. 82 КК України, з чим погоджується і колегія суддів. За таких обставин, колегія суддів вважає, що постановлена судом ухвала щодо засудженого ОСОБА_6 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення поданої апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ст. ст. 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 05 травня 2020 року про відмову у задоволенні подання про заміну невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_6 , - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4