Дата документу 22.01.2021 Справа № 554/295/21
Провадження № 1-кс/554/1499/2021
УХВАЛА
Іменем України

22 січня 2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000294 від 03.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України, про арешт майна,-

в с т а н о в и в:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого про арешт майна, погоджене прокурором, у якому прохали накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку проведеного 14 січня 2021 року, а саме: мобільний телефон SAMSUNG GALAXY S7, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , разом із SIM карткою номер телефону: НОМЕР_3 . Зберігання зазначеного майна доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві.

У судове засідання прокурор та власник майна не з`явилися, будучи повідомленими про судовий розгляд.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання слідчого без його участі, просив клопотання задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 подав заяву про розгляд клопотання без його участі, надала письмові заперечення, просив у задоволенні клопотання відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до такого висновку.

Встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000294 від 03.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 708 о/с від 01.12.2017 підполковник поліції ОСОБА_4 (0096441) призначений на посаду начальника сектору превенції патрульної поліції Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції України.
Будучи обізнаним щодо проведення дізнавачами Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області дізнання у кримінальному провадженні № 0000131 від 23.11.2020 за ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_4 , за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, вступив у попередню змову з адвокатом ОСОБА_5 щодо отримання неправомірної вигоди для третьої особи від ОСОБА_6 за вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на дізнавача Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області щодо прийняття рішення про закриття вищевказаного кримінального провадження.
Реалізуючи спільний злочинний намір ОСОБА_4 , 09.12.2020 приблизно о 13:50 зустрівся з ОСОБА_6 поблизу Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Першотравнева, 1, с. Слобожанське, Харківського району, Харківської області, з метою приховання протиправної діяльності, повідомив останнього про необхідність надання адвокату ОСОБА_5 неправомірної вигоди у сумі 20 000 гривень за подальше здійснення невстановленою досудовим розслідуванням особою впливу на дізнавача Липецького ВП щодо прийняття рішення про закриття кримінального провадження № 0000131.
У подальшому, 11.12.2020 приблизно о 15:40 ОСОБА_5 , діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_4 , маючи корисливий мотив на одержання неправомірної вигоди, зустрівся з ОСОБА_6 в офісному приміщенні, розташованому на другому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , де без укладання відповідного договору про надання правової допомоги, отримав від останнього неправомірну вигоду у сумі 20 000 гривень для третьої особи за вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функції держави, а саме дізнавачем Липецького ВП щодо прийняття рішення про закриття кримінального провадження № 0000131.
В ході досудового розслідування ОСОБА_4 14.01.2021 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, а також у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Прокурором третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 14.01.2021 винесено постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань, якою кримінальні провадження № 0000294 від 03.06.2020 та № 0001859 від 02.12.2020 об`єднано в одне провадження, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000294.
З метою відшукання та вилучення речей, які можуть містити відомості, що мають значення для досудового розслідування, а також грошових коштів, які були предметом неправомірної вигоди, на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_8 від 24.12.2020 (справа № 554/11878/20, провадження № 1-кс/554/17243/2020) було надано дозвіл групі слідчих та групі прокурорів у кримінальному провадженні №0001859, на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
14.01.2021 під час обшуку за вказаною адресою було проведено особистий обшук ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено його мобільний телефон SAMSUNG GALAXY S7, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , разом із SIM карткою номер телефону: НОМЕР_3 .
Постановою слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 від 14.01.2021 вказані речі були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Вилучений мобільний телефон SAMSUNG GALAXY S7, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , разом із SIM карткою номер телефону НОМЕР_3 , який знаходився у володінні ОСОБА_4 , може містити відомості, які мають важливе значення для досудового розслідування, а також свідчити про причетність інших осіб до вчиненого злочину. Зокрема, серед відомостей, які можуть мати значення для досудового розслідування, на вказаному мобільному телефоні можуть міститись фото-, відео записи, журнал телефонних дзвінків, SMS, MMS, повідомлення, а також листування яке здійснювалось у месенджерах, тощо.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок чого, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Суд бере до уваги те, що існує наявність розумних підозр вважати, що вилучені матеріальні об`єкти є доказом злочину у вказаному кримінальному провадженні, а саме, що вилучене майно, що було вилучене під час обшуку, підлягає арешту, оскільки воно відповідає критерію, зазначеним у ст. 98 КПК, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може слугувати доказом обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, у слідчого судді є достатні підстави вважати, що за допомогою мобільних телефонів здійснювалося спілкування з особами, що причетні до даного кримінального правопорушення. У зв`язку з цим, суд вважає, що вилучений мобільний телефон містити інформацію про обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено необхідність накладення арешту на вилучене під час обшуку майно.

Слідчий суддя вважає, що при вирішенні питання про накладення арешту на вказане майно суспільний інтерес переважає приватні інтереси власника майна. Вказане втручання у приватне життя даної особи здійснюється на підставі кримінального процесуального кодексу та переслідує легітимну мету.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 14.01.2021 під час обшуку а саме на мобільний телефон SAMSUNG GALAXY S7, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , разом із SIM карткою номер телефону: НОМЕР_3 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та використання до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Зберігання зазначеного майна доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Власник майна, котрий був відсутній у судовому засіданні має право подати клопотання про скасування арешту майна до суду першої інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1