печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9661/18-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої - ОСОБА_10 ,

захисника адвоката - ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Виноградів Закарпатської обл., українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, працюючого лікарем-стоматологом СК «Віліда», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
24.10.2016 року близько об 11:00 год., перебуваючи в дворі будинку за адресою: АДРЕСА_3 , будучи виявленим ОСОБА_13 за кермом транспортного засобу марки «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 , 1998 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , ігноруючи її законні вимоги повернути зазначений транспортний засіб та комплект ключів від нього, які належать її матері, ОСОБА_10 , запустив ключем запалення двигун та виїхав з двору будинку у невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_12 незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_10 та розпорядився ним на власний розсуд. За час незаконного володіння вказаним транспортного засобу останній зазнав ушкоджень, які відповідно до висновку спеціаліста ОСОБА_14 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 , сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №338/16 від 22.04.2016 року) оцінено на загальну суму 32288,93 грн..

Умисні дії ОСОБА_12 , які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України.

На стадії підготовчого судового засідання між потерпілою ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_12 в порядку, передбаченому ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою, потерпіла ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_12 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 289 КК України, ОСОБА_12 повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_12 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 1 ст. 289 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України нижче за найнижчої межі у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474, ч. 5 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до положень ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_12 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України (в редакції ЗУ №270-VІ від 15.04.2008 року) є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_12 та потерпіла ОСОБА_10 , кожний окремо, просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_12 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Прокурор та захисник адвокат ОСОБА_11 не заперечували, щодо затвердження угоди.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_12 та потерпіла ОСОБА_10 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_12 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання, щодо речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 369, 373, 374, 469, 471, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 08.10.2019 року між потерпілою ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_12 про примирення.

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України нижче за найнижчої межі у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Речові докази по справі:

- автомобіль «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_10 залишити потерпілій ОСОБА_10 за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду, через Печерський районний суд м. Києва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1