Ухвала

Іменем України
28 вересня 2020 року

м. Київ
провадження № 51-4030 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу цивільного позивача ОСОБА_4 на вирок Суворовського районного суду м. Одеса від 18 жовтня 2019 року, вирок Одеського апеляційного суду від 3 липня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 3 липня 2020 року відносно ОСОБА_5 .

Суть питання та встановлені судом обставини

Цивільний позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постановлені відносно ОСОБА_5 вирок Суворовського районного суду м. Одеса від 18 жовтня 2019 року, вирок Одеського апеляційного суду від 3 липня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 3 липня 2020 року через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також просить постановити своє рішення в частині відшкодування спричиненої йому моральної шкоди.

Мотиви Суду

Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.

Зі змісту поданої касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 не погоджується із частковим задоволенням цивільного позову в розмірі стягнення моральної шкоди, просить стягнути з Малого приватного підприємства «УЮТ-СЕРВІС» на його користь 1000000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, проте не наводить належного обґрунтування своїх вимог.

Заслуговує на увагу той факт, що наведені у касаційній скарзі доводи цивільного позивача ОСОБА_4 із їх обґрунтуванням є аналогічними із тими, що були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.

Крім того, п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинні бути викладені вимоги особи, яка її подає. Ці вимоги мають узгоджуватися із положеннями ст. 436 КПК України, якою передбачені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.

У касаційній скарзі цивільний позивач ОСОБА_4 не погоджується з постановленими відносно ОСОБА_5 вироком Суворовського районного суду м. Одеса від 18 жовтня 2019 року, вироком Одеського апеляційного суду від 3 липня 2020 року та ухвалою Одеського апеляційного суду від 3 липня 2020 року, просить їх скасуватита постановити своє рішення в частині відшкодування спричиненої йому моральної шкоди. Проте, викладені вимоги цивільного позивача є некоректними, оскільки зі змісту поданої скарги не зрозуміло, яке саме рішення має постановити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду його касаційної скарги, відповідно до положень ст. 436 КПК України.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити скаргу цивільного позивача ОСОБА_4 без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

З цих підстав Суд постановив:

Касаційну скаргу цивільного позивача ОСОБА_4 на вирок Суворовського районного суду м. Одеса від 18 жовтня 2019 року, вирок Одеського апеляційного суду від 3 липня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 3 липня 2020 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6