Справа № 738/691/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/614/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 24 червня 2020 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пушкарі Новгород-Сіверського району Чернігівської області, проживаючого до засудження по АДРЕСА_1 , відбуваючого покарання в Державній установі «Менська виправна колонія № 91», засудженого за ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

В обґрунтування ухваленого судового рішення місцевий суд вказав, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, оскільки на час розгляду клопотання ОСОБА_6 хоч і відбув 2/3 частини строку призначеного судом покарання, проте не довів своє виправлення, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу місцевого суду скасувати, задовольнити апеляційну скаргу та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання на не відбутий строк, який становить 1 рік 11 місяців 8 днів. Зазначає, що він сумлінно ставиться до праці, з 11.12.2019 року був працевлаштований робітником майстерні установи, працює на виробництві за договорами цивільно-правового характеру, виконує обов`язки робітника швейної дільниці підприємства установи, зауважень до виконаної роботи адміністрація підприємства не має. Залучався до робіт з благоустрою установи та поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення. Звертає увагу, що він підтримує програму диференційного виховання та впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», на заходи виховного та профілактичного впливу реагує правильно, не допускає порушень пожежної безпеки праці.

Як встановив доведеним місцевий суд, вироком Краматорського міського суду Донецької області від 07.09.2018 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129, ч 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 23.04.2019 вирок Краматорського міського суду Донецької області від 07.09.2018 в частині засудження за ч. 1 ст. 129 КК України відмінено та провадження в цій частині закрито. Вважати засудженим за ч. 1 ст.187, ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.

Строк відбуття покарання обчислюється з 28.06.2017 року.

Кінець строку 30 вересня 2021 року.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув відповідну частину призначеного судом строку покарання.

З характеристики засудженого вбачається, що він перебуваючи в Бахмутській УВП №6 з 29.06.2017 року характеризувався негативно: за порушення вимог встановленого режиму тримання тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності, розпорядок дня виконував. До суспільно корисної праці не залучався. Заходи заохочення не застосовувалися.

В Менській ВК-91 відбував міру покарання з 01.07.2019 по 19.09.2019. За час перебування в установі характеризувався посередньо: намагався дотримуватися норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, та розпорядку дня установи. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. До суспільно корисної праці не залучався, на виробництві установи працевлаштований не був, не заохочувався.

В період з 19.09.2019 по 04.10.2019 відбував покарання у Київському СІЗО, де характеризувався посередньо: дотримувався норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. До суспільно корисної праці не залучався, не заохочувався.

З 04 жовтня 2019 відбуває міру покарання в Менській виправній колонії №91, де за час перебування в установі характеризується посередньо: намагається дотримуватися норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, та розпорядку дня установи, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. З 11 грудня 2019 був працевлаштований робітником майстерні установи, до покладених на нього обов`язків відносився посередньо, був звільнений 31 грудня 2019, не заохочувався.

З 24 лютого 2020 на підставі заяви та договору цивільно-правового характеру №27 від 24 лютого 2020 виконує обов`язки робітника швейної дільниці підприємства установи, до покладених на нього обов`язків відносився посередньо, намагався дотримуватися правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, не заохочувався, залучався до робіт з благоустрою установи та поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, до виконання робіт відносився посередньо.

Передбачені законодавством вимоги персоналу установи виконує під контролем. На зроблені йому зауваження реагує на власний розсуд.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що засуджений ОСОБА_6 не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, передбачені законодавством вимоги персоналу установи виконує під контролем, на зроблені йому зауваження реагує на власний розсуд.

Для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення потрібно встановити не тільки його ставлення до праці, а також його поведінку за весь час відбуття покарання. ОСОБА_6 за час відбування покарання мав три стягнення, які на час розгляду клопотання погашені. При цьому засуджений жодного разу не заохочувався, що свідчить про відсутність позитивних змін в його поведінці. Крім іншого, ОСОБА_6 відбуває покарання в Менській виправній колонії досить нетривалий час, що позбавляє, як адміністрацію виправного закладу, так і суд однозначно стверджувати про те, що засуджений заслуговує на умовно-дострокове звільнення з урахуванням відомостей, щодо його особи під час відбуття покарання в інших виправних установах.

Беручи до уваги особу засудженого, його поведінку, ставлення до праці, місцевий суд прийшов до правильного висновку, що він не довів своє виправлення сумлінною поведінкою за весь період строку відбування покарання.

Оскільки поведінка засудженого враховується за весь період відбування ним покарання, а не тільки за час, який безпосередньо передував настанню права на умовно-дострокове звільнення, одне лише відбуття встановленої законом частини строку покарання не може бути достатньою підставою для звільнення від відбування покарання і викладене, на думку колегії суддів, у своїй сукупності не дає підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 24 червня 2020 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Касаційному оскарженню ухвала не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4