11.12.2020 Єдиний унікальний номер 205/9777/20
Провадження № 1-кс/205/1626/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Новокодацького відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , про арешт майна в межах кримінального провадження №0002105 від 10 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2020 року до суду надійшло вищевказане клопотання про арешт майна. В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0002105 від 10.12.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 грудня 2020 року приблизно о 19 годині 30 хвилин (більш точний час не встановлено), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився у дворі будинку АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході конфлікту, у вказаному місці та у вказаний час у ОСОБА_5 раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 .
Так, ОСОБА_5 , реалізуючи вищевказаний кримінально-протиправний умисел, визначив знаряддям вчинення кримінального правопорушення кухонний ніж, який він мав при собі.
Після чого, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи та свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті людини, тримаючи вищевказаний ніж у руці, наніс ним не менше шести ударів в область життєво-важливих органів ОСОБА_6 , а саме в передню частину тулубу в область черевної порожнини, а також в праве плече, тим самим, спричинивши останньому тілесні ушкодження, відповідно до медичної довідки від 10.12.2020 року з КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» ДМР», у вигляді: проникаюча колото-різана рана лівої передньої-бічної стінки живота, 6 колото різаних ран порожньої кишки, 2 наскрізні колото різані рани шлунку, колото різана рана печінки, 4 колото різані рани тулубу (м`які тканини), наскрізна колото різана рана правого плеча.
Після чого, ОСОБА_5 , виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення, до кінця, з місця події втік. Однак, ОСОБА_6 після завданих йому тілесних ушкоджень, була своєчасно надана медична допомога, та настання смерті потерпілого вдалося уникнути, тим самим, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_5 .
Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виразилися у закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, кваліфікуються за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
10.12.2020 року слідчим СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України. На підставі ч. 3 ст. 208 КПК України в присутності двох понятих чоловічої статі було проведено обшук затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: темно-сірі штани, з плямами речовини на них. З огляду на викладене, слідчий звернувся до суду з цим клопотанням.
Прокурор підтримала клопотання у повному обсязі та просила його задовольнити.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Слідчим суддею встановлено, що СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0002105 від 10 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучено законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Частиною 1 статті 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно із ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасового вилученим майном можуть бути речі, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з письмових матеріалів провадження, клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
При цьому із матеріалів вказаного провадження вбачається наявність сукупності підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно за своєю суттю відповідає критеріям, що встановлені кримінальним процесуальним законодавством для речових доказів кримінального правопорушення.
Отже, вказане майно відповідає критеріям, визначеним ст. ст. 98, 167 КПК України, і за відповідної постанови слідчого від 10 грудня 2020 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому метою застосування арешту в цьому випадку є збереження вказаного майна.
Оскільки щодо такого майна є підтверджені ризики втрати в подальшому шляхом приховання, відчуження, пошкодження чи знищення, то слідчий суддя вважає, що незастосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Тобто, необхідність у арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже існує можливість використання цього майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Враховуючи, що вищевказане майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, прокурор у судовому засіданні та слідчий у клопотанні довели необхідність арешту вказаного майна, достатність доказів, що вказують на підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, з метою збереження речових доказів та враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про накладення арешту на майно.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167, 170-172, 175, 237, 309, 400 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Новокодацького відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , про арешт майна в межах кримінального провадження №0002105 від 10 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно, що вилучене 10 грудня 2020 року в ході обшуку затриманого ОСОБА_5 , а саме на: темно-сірі штани з плямами речовини.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
.