Справа № 442/7382/20
Провадження № 1-кп/442/464/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого-адвоката - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі в режимі відеоконференції з ДУ «ДВК №40» кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №10001343 від 21.10.2020 року на підставі угоди про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яланець, Томашпільського району, Вінницької області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 20.06.2012 Томашпільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст.152 КК України до 9 років позбавлення волі; 15.07.2015 Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст. 391 КК України до 6 років 4 місяці позбавлення волі; 20.04.2017 Любешівським районним судом Волинської області за ст. 391 КК України до 5 років позбавлення волі, не військовозобов`язаного, адвокатом чи депутатом не є,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,-

в с т а н о в и в :
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , у період відбування покарання у виді позбавлення волі в державній установі «Дрогобицька виправна колонія №40», 23.10.2019 був ознайомлений із режимом утримання, однак до праці ставився незадовільно, неодноразово і систематично порушував режим утримання, за що неодноразово був підданий накладенню дисциплінарних стягнень.

Так, 03.08.2020 засуджений ОСОБА_5 за порушення вимог режиму відбування покарань, за вчинення дисциплінарного порушення, на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.08.20 був підданий стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу одиночної камери терміном на 1 (один) місяць.

15.10.2020, на підставі постанови №С-26 начальника ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» ОСОБА_6 про поміщення засудженого в карцер установи виконання покарань, за вчинення дисциплінарного проступку у вигляді порушення режиму відбування покарання, засудженого ОСОБА_7 поміщено в карцер на 7 діб.

Під час відбування даного стягнення в камері №3, 20.10.2020 близько 06 год. 30 хв., після підйому, враховуючи те що дана камера не була прибраною засуджений ОСОБА_5 отримав законну вимогу від чергового помічника начальника ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» ОСОБА_8 заступника начальника установи ОСОБА_9 , а також членів дисциплінарної комісії ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , відповідно до вимог ч.3 ст.107 Кримінально-виконавчого кодексу України, графіку прибирання засудженими карцеру у жовтні 2020 року, та згідно розпорядку дня для засуджених ДІЗО (карцеру), приміщення камерного типу (одиночної камери), яка виразилась у вказівці прибрати камеру у якій він відбуває покарання, однак ОСОБА_5 , після пред`явлення йому вказаними представниками адміністрації ДВК №40, конкретної законної вимоги - прибрати в камері, умисно з метою вчинення непокори адміністрації установи виконання покарань, відкрито неодноразово відмовлявся її виконати, не пояснюючи причини цього, усвідомлюючи в той же час, що така робота в законному порядку була йому приписана та те, що черговий помічник начальника установи ОСОБА_13 і члени дисциплінарної комісії ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40 мають право пред`являти вимогу виконання даної роботи і ОСОБА_5 зобов`язаний і міг виконати дану роботу, про що зокрема свідчить довідки медичної частини начальника медичної служби від 19.10.2020 про те, що за станом здоров`я він є здоровим та працездатним. Засуджений ОСОБА_5 вказані законні вимоги так і не виконав.

Вказані дії ОСОБА_5 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 391 КК України, оскільки він, своїми умисними протиправними діями, вчинивзлісну непокору законним вимога адміністрації виправної установи.
18 листопада 2020 року між прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 391 КК України, підозрюваний у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Сторони з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не знаходиться, обставиною які обтяжують покарання є рецидив злочину, досягають згоди на призначення покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України, а саме: у видіпозбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.. 71 КК України до призначеного покарання за ст.. 391 КК України частково приєднати частину покарання за вироком від 20.04.2017 Любешівського районного суду Волинської області за ст.. 391 К України та остаточно визначити покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ньому покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином не тяжким.
Покарання, узгоджене сторонами угоди відповідає вимогам КК України.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 своїми протиправними діями, вчинивзлісну непокору законним вимога адміністрації виправної установи, тобто вчинив злочин, передбачений ст. 391 КК України, за яким обвинувачуваному належить призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Судом роз`яснено ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Судових витрат немає.
З речовими доказами слід поступити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід не обирався.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
у х в а л и в :

Затвердити угоду від 18 листопада 2020 року про визнання винуватості між прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК Українита призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 1(один) рік.
На підставі ст.. 71 КК України до призначеного покарання за ст.. 391 КК України частково приєднатиОСОБА_5 частину покарання за вироком від 20.04.2017 Любешівського районного суду Волинської області за ст.. 391 КК України та остаточно визначити покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк покарання рахувати з дня підписання угоди, а саме з 18 листопада 2020 року.
- DVD-R диск із відео записом вчинення засудженим ОСОБА_5 злісного ухилення від виконання законних вимог працівника ДУ «ДВК №40», який долучений до матеріалів справи - залишити при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1