Справа 688/3587/20
№ 1-в/688/4/21
Ухвала
Іменем України

14 січня 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «Шепетівська виправна колонія № 98» ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку з Державною установою «Шепетівська виправна колонія №98» в залі судових засідань в м. Шепетівці судове провадження за спільним клопотанням начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія №98» та голови спостережної комісії при Шепетівській районній держадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, перебуває у фактичних шлюбних стосунках, до засудження не працював,

встановив:

22 грудня 2020 року до суду надійшло спільне клопотання в.о. начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія №98» та голови спостережної комісії при Шепетівській районній держадміністрації про умовно дострокове звільнення засудженого від покарання, відповідно до якого засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в установі з 21 листопада 2011 року. За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування та розпорядок дня установи, за що 5 разів заохочувався. Допустив 1 порушення режиму відбування покарання, яке виявилося у порушенні дисципліни строю, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрація установи обмежилася бесідою профілактично-виховного характеру. З червня 2012 року по червень 2018 року засуджений працював на виробництві установи різноробочим дільниці деревообробки. До праці відносився добре, поставлені завдання виконував вчасно та якісно. З липня 2018 року активно залучається до виконання робіт із благоустрою установи виконання покарань, з поставленими завданнями справляється добре. У взаємовідносинах з іншими засудженим не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи виконання покарань. Бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення». Бере участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Підтримує соціально-корисні зв`язки шляхом побачень, телефонних розмов, отримує посилки та передачі. Вказуючи на те, що засуджений чесним ставленням до праці та зразковою поведінкою довів своє виправлення, просили звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання умовно-достроково.

Представник Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» ОСОБА_4 клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому.
Засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав. Просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Підстава для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання складається з двох обов`язкових елементів: а)доведення засудженим свого виправлення та б) фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання. Отже, законодавцем визначено, що застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком, а правом і таке звільнення може бути застосоване за певних умов. Передумовою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є фактичне відбуття засудженим частини покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч.1 ст.115, ч.1 ст.122, ч.1 ст.70 КК України у виді 13 років позбавлення волі. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 05 квітня 2010 року по 27 жовтня 2011 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Початок строку: 05 квітня 2010 року; Кінець строку: 12 вересня 2021 року.

ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, а тому відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин. На час звернення з поданням засуджений відбув частину покарання, за яку можливе застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах, не пов`язаних з позбавленням волі. Становлення особи на шлях виправлення для зазначеного виду звільнення від покарання характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.
Під «сумлінним ставленням до праці» слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Як видно з матеріалів наданих ДУ «Шепетівська виправна колонія №98», засуджений відбуває покарання в даній установі з 21 листопада 2011 року, допустив 1 порушення режиму відбування покарання, яке виражалось у порушенні дисципліни строю, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрація установи обмежилась проведенням бесіди профілактично-виховного характеру, має 5 заохочень, з них одне в жовтні 2016 року, інше в жовтні 2017 року, решта три починаючи з січня 2020 року, тобто менше ніж за 1 рік до звернення із даним клопотанням. Отже період, протягом якого поведінка засудженого стала позитивною та стабільною є значно меншим загального періоду відбування покарання в установі.
З щоденника індивідуальної роботи із засудженим слідує, що з початку строку відбуття покарання, станом на 11 травня 2012 року засуджений до оплачуваної праці не залучався, в роботах з благоустрою участі не приймав, середній бал оцінки ступеню виправлення засудженого становить «незадовільно», визначено загальні зауваження до поведінки засудженого - не допускати порушень, змінити відношення до праці, приймати участь в ПДВВ. Станом на 11 травня 2013 року засуджений залучався до виконання робіт з благоустрою, до яких ставився задовільно, ступінь виправлення засудженого оцінено середнім балом «задовільно». В подальшому, станом на 25 січня 2014 року, 24 січня 2015 року та 11 січня 2016 року, оцінка ступеню виправлення засудженого, що включає показники дотримання вимог режиму утримання, поведінка по відношенню до засуджених, відношення до праці -була задовільною, і лише станом на 17 лютого 2016 року стала доброю. Станом на 02 травня 2018 року така оцінка змінилася балом «задовільно», а починаючи з квітня 2019 року по грудень 2020 року знову є доброю.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що починаючи з лютого 2016 року у поведінці засудженого відбулися позитивні зміни, проте в травні 2018 року оцінка ступеню виправлення засудженого змінилась, що свідчить про нестабільність його поведінки, виключає твердження установи про зразковість поведінки засудженого ОСОБА_5 і сумлінність його ставлення до праці.
На думку суду поведінка засудженого має враховуватися судом в контексті аналізу за весь період відбування покарання. Засуджений ОСОБА_5 отримав два заохочення , не допускаючи при цьому порушень, лише в жовтні 2016 року та в жовтні 2017 року, тобто після набуття формального права для переведення до дільниці соціальної реабілітації по відбутті Ѕ строку покарання (12.03.2015 року) та після відмови йому в такому переведенні 02.03.2016 року, як такому що не став на шлях виправлення. В подальшому після відмови йому у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - 17 травня 2017 року та в умовно-достроковому звільненні - 22 червня 2018 року, як такому що не довів своє виправлення, з січня 2020 року, тобто в період, що безпосередньо передував повторному розгляду питання про можливість застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення, ОСОБА_5 став систематично отримувати заохочення у вигляді подяки, не допускаючи при цьому порушень.

За таких обставин, суд вважає, що за такий незначний строк неможливо дійти висновку, що засуджений дійсно досяг виправлення.

Суд звертає увагу, що поведінка засудженого ОСОБА_5 може свідчити лише про належне дотримання ним умов відбуття покарання, а не про сумлінність його поведінки, тому наявність у засудженого п`яти заохочень за добру поведінку, додержання правил поведінки та виконання покладених обов`язків є недостатнім для оцінки ставлення до праці засудженого, а сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків та відсутність стягнень, не підтверджує того, що засуджений повністю довів своє виправлення

Суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки надані установою докази не свідчать про зразковість поведінки засудженого ОСОБА_5 та його сумлінне ставлення до праці, що свідчило б про його виправлення.
На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.377, 395, 537, 539 КПК України суд,

постановив:

Відмовити в задоволенні спільного клопотання в.о. начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія №98» та голови спостережної комісії при Шепетівській районній держадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: