УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/17968/19

Провадження №: 1-кс/755/3980/20

"10" вересня 2020 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та слідчого ОСОБА_3 розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, установив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До слідчого судді даного місцевого суду надійшло зазначене клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, у рамках цього провадження, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст.ст. 2, 91 КПК України при наявності на передумов визначених ст.ст. 132, 170 того ж Кодексу.

Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження
СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у наведеному кримінальному провадженні, у ході якого установлено, що до Київської місцевої прокуратури №4 надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що невстановлені досудовим розслідуванням особи незаконно заволоділи автомобілем марки «Тойота Хайлендр», д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, вартістю 29 000 доларів США, який належав її покійному чоловікові ОСОБА_6 .
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 було встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер 26.07.2019 року, внаслідок механічної асфіксії.

Відповідно до заяви про вчинення злочину та допиту ОСОБА_5 було встановлено, що єдиним спадкоємцем рухомого та нерухомого майна померлого ОСОБА_6 являється їхній спільний неповнолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 02.08.2019 відкрито спадкову справу №64554676 Приватним нотаріусом ОСОБА_8 , спадкодавець ОСОБА_6 , в свою чергу законним представником ОСОБА_7 , являється ОСОБА_5 .

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 повідомла, що до незаконного заволодіння автомобілем марки «Тойота Хайлендр», д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, вартістю 29 000 доларів США можуть бути причетні товариші ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_9 (м.т. НОМЕР_3 ), ОСОБА_10 (м.т. НОМЕР_4 ), ОСОБА_11 ( НОМЕР_5 ), ОСОБА_12 (м.т. НОМЕР_6 ) та ОСОБА_13 (м.т.066-560- 42-99).

В свою чергу, ухвалами Дніпровського районного суду 755/17968/19 від 06.08.2020 року, надано дозвіл на проведення обшуку за адресами: АДРЕСА_1 з метою виявлення і вилучення речей і документів, що можуть бути використані як джерело доказування, в тому числі грошових коштів, як майна що отримано в результаті вчинення злочину.

Разом з тим, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 за адресою проживання ОСОБА_12 виявлено та вилучено чотири банкноти номіналом по 20 Євро в сумі (80), мобільний телефон марки «Вайбе» IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 із сім-карткою НОМЕР_9 , мобільний телефон марки «Нокіа» з IMEI1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 із сім-карктою НОМЕР_6 , мобліьний телефон марки «Самсунг» IMEI1: НОМЕР_12 без сім-картки, мобільний телефон марки «Нокіа» IMEI: НОМЕР_13 , три банківські картки НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , свідоцто про реєстрацію т/з НОМЕР_17 на «Nissan Prairie» д.н.з. НОМЕР_18 на ім`я ОСОБА_14 , паперовий згорток з подрібленою речовиною рослинного походження зеленого кольору, свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_19 на ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_20 на ім`я ОСОБА_15 , вай-фай роутер марки «Віркін», флеш-накопичувач сірого кольору, документи, розписки, договори, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_16 СА6453350, CD-R диск, та три дискети.

30 серпня 2020 року прокурором Київської місцевої прокуратури №4 було винесено постанову про визнання чотирьох банкнот номіналом по 20 Євро в сумі (80), мобільного телефону марки «Вайбе» IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 із сім-карткою НОМЕР_9 , мобільного телефону марки «Нокіа» з IMEI1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 із сім-карктою НОМЕР_6 , мобліьного телефону марки «Самсунг» IMEI1: НОМЕР_12 без сім-картки, мобільного телефону марки «Нокіа» IMEI: НОМЕР_13 , три банківські картки НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , свідоцто про реєстрацію т/з НОМЕР_17 на «Nissan Prairie» д.н.з. НОМЕР_18 на ім`я ОСОБА_14 , паперовий згорток з подрібленою речовиною рослинного походження зеленого кольору, свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_19 на ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_20 на ім`я ОСОБА_15 , вай-фай роутер марки «Віркін», флеш-накопичувач сірого кольору, документи, розписки, договори, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_16 СА6453350, CD-R диск, та три дискети - речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ст. 170 ч. 10 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У світлі чого, враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження та з метою збереження речових доказів є необхідність у накледенні арешту на майно що вилучено в процесі обшуку, у порядку п. 2 ч. 1 ст. 170 наведеного Кодексу.

Позиція сторін

Слідчий групи слідчих старшийслідчийСВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з мотивів наведених в останньому.

В свою чергу, ураховуючи норми ст.ст. 22, 26, 172 КПК України, щодо того, що неприбуття інших осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчим суддею визнано за можливе провести цей судовий розгляд за даної явки.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із даного питання

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовим доказом, згідно постанови від 30.08.2020.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідженні матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно, як-то: чотири банкноти номіналом по 20 Євро в сумі (80), мобільний телефон марки «Вайбе» IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 із сім-карткою НОМЕР_9 , мобільний телефон марки «Нокіа» з IMEI1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 із сім-карктою НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Самсунг» IMEI1: НОМЕР_12 без сім-картки, мобільний телефон марки «Нокіа» IMEI: НОМЕР_13 , три банківські картки НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , паперовий згорток з подрібленою речовиною рослинного походження зеленого кольору, вай-фай роутер марки «Віркін», флеш-накопичувач сірого кольору, документи, розписки, договори, CD-R диск, та три дискети вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Тож, слідчий суддя погоджується з висловленою у судовому засіданні думку заявника про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частині другій статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Однак, слідча суддя не убачає підстав для арешту іншого майна вилученого у ході цієї слідчої дії, як-то: свідоцто про реєстрацію т/з НОМЕР_17 на «Nissan Prairie» д.н.з. НОМЕР_18 на ім`я ОСОБА_14 ; свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_19 на ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_20 на ім`я ОСОБА_15 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_16 СА645335, з огляду на не установленість у відношенні нього даних регламентованих ст. 98, ч. 3 ст. 132 КПК, а тому у задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити, що тягне за собою повернення даного майна володільцю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, Суд постановив:

клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: чотири банкноти номіналом по 20 Євро в сумі (80), мобільний телефон марки «Вайбе» IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 із сім-карткою НОМЕР_9 , мобільний телефон марки «Нокіа» з IMEI1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 із сім-карктою НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Самсунг» IMEI1: НОМЕР_12 без сім-картки, мобільний телефон марки «Нокіа» IMEI: НОМЕР_13 , три банківські картки НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , паперовий згорток з подрібленою речовиною рослинного походження зеленого кольору, вай-фай роутер марки «Віркін», флеш-накопичувач сірого кольору, документи, розписки, договори, CD-R диск, та три дискети.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити, що відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, тягне за собою негайне повернення володільцю (-ям) тимчасово вилученого майна під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: свідоцто про реєстрацію т/з НОМЕР_17 на «Nissan Prairie» д.н.з. НОМЕР_18 на ім`я ОСОБА_14 ; свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_19 на ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_20 на ім`я ОСОБА_15 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_16 СА645335.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя ОСОБА_17