Провадження № 1-кп/127/487/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2020 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 13 серпня 2019 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001733 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Лепетиха, Великолепетинського району, Херсонської області, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді вожатого службових собак кінологічного відділення роти охорони батальйону охорони, маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, в невстановлені слідством дату та час, перебуваючи в с. Сальник, Калииівського району, Вінницької області, знайшов металевий предмет чорного кольору кастет, який залишив собі, здійснивши його незаконне придбання без передбаченого законом дозволу.
Усвідомлюючи протиправність своїх дій та можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, розуміючи, що кастет являється холодною зброєю, маючи умисел на незаконне поводження із даною зброєю, одразу після того, як придбав вищевказаний предмет, ОСОБА_4 , в порушення вимог п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 21.08.1998 № 622, та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, почав носити вказаний кастет при собі в своїй нагрудній матерчатій сумці чорного кольору, без передбаченого законом дозволу.
В подальшому, 13.08.2019 року, близько 00 год. 15 хв., ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen», моделі «Passat», з номерним знаком Республіки Польща « НОМЕР_2 » був зупинений працівниками БУПП у Вінницькій області ДПП по вулиці Князів Коріатовичів у м. Вінниці та у відповідь на запитання про наявність у нього заборонених предметів, добровільно дістав з нагрудної матерчатої сумки чорного кольору та видав працівникам поліції кастет, який носив при собі без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до висновку експерта № 280 від 11.09.2019 року металевий предмет, який вилучено 13.08.2019 року у ОСОБА_4 по вул. Князів Коріатовичів у м. Вінниці, являється кастетом, який відноситься до контактної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений промисловим способом.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті він скоїв інкриміноване діяння. Суду пояснив, що перебуваючи в с. Сальник, точної дати та часу не пам`ятає, біля переїзду, випадково знайшов предмет, що схожий на кастет, який він підняв та положив собі в сумку. Через деякий час, перебуваючи за кермом автомобіля, рухаючись по вул. К. Коріатовичів в м. Вінниці, його зупинили працівники патрульної поліції та при спілкуванні запитали його чи є при ньому заборонені Законом предмети. У відповідь останнім він повідомив про наявність у нього заборонених предметів, а саме кастету, який в подальшому в добровільному порядку особисто передав працівникам поліції.
Обвинувачений додатково зазначив, що про вчинене жалкує, просив суд суворо його не карати.
З досліджених доказів, що надані прокурором під час судового провадження, вбачається, що відомості за вказаним фактом внесені до ЄРДР, що підтверджується витягом з ЄРДР за №0001733. Згідно якого вбачається, що 13 серпня 2019 року о 00:13 год., працівниками поліції, для перевірки документів біля будинку № 157 що по вул. Князів Коріатовичів в м. Вінниці, було зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який являється військовослужбовцем. Який під час спілкування із працівниками поліції повідомив, що в його матерчаті чоловічі сумці, чорного кольору, знаходиться кастет. Після чого було викликано СОГ ВВП для документування даного кримінального правопорушення. В подальшому, під час огляду місця події, в присутності двох свідків, ОСОБА_4 добровільно видав із своєї матерчатої сумки металевий предмет зовні схожий на кастет, який в подальшому було вилучено та упаковано до спецпакету НПУ ГСУ.
Згідно заяви ОСОБА_4 від 13.08.2020 року вбачається, що останній добровільно видав працівникам поліції кастет, який знайшов на вулиці в с. Сальник, Калинівського району, Вінницької області та зберігав для власних потреб.
Відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 13.08.2019 року вбачається, що вилучений під час огляду місця події у ОСОБА_4 а саме, 13.09.2019 року, близько 00:13 год., за адресою: м. Вінниця, вул. К.Коріатовичів 157, предмет, який зовні схожий на кастет, який упаковано до спецпакету INZ №1019879 НПУ ГСУ, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001733 та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області, що підтверджується квитанцією №56.
Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 15.08.2019 року (№127/22343/19) накладено арешт на предмет, який зовні схожий на кастет, який упаковано до спецпакету INZ № 1019879 НПУ ГСУ.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши надані під час судового провадження докази, суд дійшов наступних висновків.
Під час судового провадження обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочину, повідомив, що жодні обставини встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті ним не оспорюються, надав показання та повідомив про обставини вчинення ним злочину.
Аналіз показань обвинуваченого, досліджених доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_4 в незаконному носіння кастетів без передбаченого законом дозволу є доведеною. Так, суд приймає до уваги як належний, допустимий та достатній доказ вини обвинуваченого його показання, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини злочину, а саме умисні дії ОСОБА_4 в незаконному носінні кастетів без передбаченого законом дозволу. Останній добровільно повідомив суду всі обставини вчинення ним злочину, які узгоджуються з письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Вказані докази в сукупності доводять винуватість обвинуваченого, є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.
Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння кастетів без передбаченого законом дозволу.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
По місцю проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно.
Згідно довідки КП Вінницького обласного наркологічного диспансеру «Соціотерапія», вих. №3605 від 05.12.2019 року, ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку у вказаному закладі не перебуває.
Відповідно до довідки ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка, вих. №29/570 від 31.01.2020 року, ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
З вимоги про судимість від 09.12.2019 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив умисний не тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується позитивно, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу, в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 263 КК України (в редакції від 27.06.2019 року), оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення судової експертизи у кримінальному провадженні до висновку експерта №280 від 11.09.2019 року становлять 628,04 грн.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 65-67, 263 КК України, ст.ст. 100, 124, 174, 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України (в редакції від 27.06.2019 року) у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 628,04 грн.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15.08.2019 року (№127/22343/19) про накладення арешту, скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: предмет, який зовні схожий на кастет, який упаковано до спецпакету та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, знищити.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: