Провадження № 1-кс/756/1715/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0004550 від 30.07.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до документів,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0004550 від 30.07.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо номерів мобільного телефону НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 30.07.2020 до Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві надійшла заява про те, що 23.07.2020 приблизно о 20 год. 00 хв. (точний час не встановлено), поблизу станції метро «Мінська», що неподалік Оболонського проспекту (точне місце не встановлено), невстановлена особа, нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді важкої ЗЧМТ та забою головного мозку.

В ході досудового розслідування оперативним шляхом було встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення можуть бути причетні наступні особи, а саме чоловік на ім`я ОСОБА_6 , який користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 , чоловік на ім`я ОСОБА_7 , який користується номером мобільного телефону НОМЕР_2 , які користується послугами оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

З метою виявлення та перевірки невстановлених осіб, встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні, а також місця знаходження у період часу з 01.07.2020 по теперішній час слідчий просить надати тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні оператора телекомунікацій.

В судове засідання представник ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не з`явився, про місце та час розгляду клопотання повідомлений належним чином, про причини неявки слідчого суддю не повідомив, у зв`язку з чим на підставі ч.4 ст.163 КПК України клопотання розглядається у відсутності особи, у володінні якої знаходяться документи.

Прокурор подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, а також просила задовольнити клопотання.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 30.07.2020 року внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України (кримінальне провадження № 0004550).

Так, відповідно до ч.5, 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Разом із тим, органами досудового розслідування не доведено, що номери мобільних телефонів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , належать особам, які причетні чи можуть бути причетні до вчиненого кримінального правопорушення.

Так, із досліджених протоколів допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбачається, що старшим слідчим СВ Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 не було виконано вимоги ч.3 ст.224 КПК України, згідно із якими перед допитом встановлюється особа, роз`яснюються її права, а також порядок проведення допиту, оскільки у протоколі у графі «відомості про паспорт або інший документ, що засвідчує особу» лише зроблено запис «встановлено». Зазначене підтверджує ту обставину, що особи свідків перед їх допитом не було встановлено у передбаченому кримінальним процесуальним законодавством порядку. Відтак, слідчий суддя не може визнати показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 допустимими доказами, оскільки вони були здобуті з порушенням вимог ч.3 ст.224 КПК України, так як не можливо поза розумним сумнівом стверджувати, що особи, які допитувалася старшим слідчим, були саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а не іншим особами.

Крім того, слідчим в порушення вимог п.6 ч.2 ст.160 КПК України у клопотанні не зазначено, чому неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою вказаних у клопотанні документів.

Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях вказував, що принциповим є питання, чи втручання у права, викладені у ч.1 статті 8 Конвенції, виправдане ч.2 цієї статті, а саме чи здійснене воно «згідно із законом» і чи було «необхідним у демократичному суспільстві» для однієї із цілей, передбачених у цій частині (Хан проти Сполученого Королівства, заява №35394/97, рішення від 12 травня 2000 року, п.25).

На думку слідчого судді в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити, оскільки клопотання слідчого не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, так як слідчим не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин щодо наявних номерів мобільних терміналів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 159, 160, 162, 163, 164, п. 10 ч. 1 ст. 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погодженого процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0004550 від 30.07.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до документів, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1