Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 554/2432/20
Провадження № 1-кс/553/55/2020
У Х В А Л А
Іменем України

02.10.2020м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтаві, в порядку ст. 303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:
У березні 2020 року скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеною скаргою в порядку ст.303КПК України на бездіяльність слідчого територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтаві, в якій просив зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтаві виконати вимоги ч.1 ст. 214 КПК України по заяві ОСОБА_3 від 11 березня 2020 року про скоєння кримінальних правопорушень суддею Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_4 ..

Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 13 травня 2020 року дану справу передано до Ленінського районного суду м. Полтави.

У відповідності до протоколу повторного автоматизованого визначення слідчого судді від 16 червня 2020 року справу передано судді ОСОБА_1 ..

У судове засідання учасники процесу не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.
При цьому, скаржником в заяві вказувалось про те, що розгляд справи останній прохав проводити у його відсутність, викладені вимоги у заяві підтримав в повному обсязі.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи процесуальні строки розгляду скарги та наявність заяви від заявника про розгляд за її відсутності, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу без участі заявника.

Відповідно доч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає відмовити у задоволенні вимог скарги з таких підстав.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Зі скарги та доданих до неї документів убачається, що ОСОБА_3 оскаржує бездіяльність слідчого територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР згідно заяви про вчинення кримінального правопорушення суддею Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_4 , передбачених ст.ст. 364,365,375 КК України.

Судом встановлено, що 11 березня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтаві із заявою про вчинення кримінального правопорушення суддею Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_4 ..
Так, зі змісту заяви від 11 березня 2020 року, вбачається, що 17 лютого 2020 року суддею Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_4 розглянуто скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань у м. Полтаві прийнята ухвалу, якою скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань у м. Полтаві залишено без задоволення. На думку скаржника, приймаючи таке рішення, суддя ОСОБА_4 скоїла злочини, передбачені ст.ст. 364, 365, 375 КК України.
Частина 1 ст.214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
Системний аналіз положень ст.ст.214,303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Положенняст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, а саме сукупності зовнішніх ознак вчиненого злочину (об`єктивна сторона): час, місце, спосіб, засоби, обстановка та й інші обставини вчинення злочину.
За відсутності конкретних даних про ознаки кримінального караного діяння заява не підлягає внесенню до ЄРДР, що не позбавляє заявника права, у разі встановлення вищевказаних ознак, повторно звернутися із належним чином оформленою заявою до відповідного правоохоронного органу, до компетенції якого відноситься розслідування виявленого злочину.
За змістом ч.1, п.5 ч.5ст.214 КПК України, п.1.9, пп. 5 п. 2.1 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012, правом визначення правової кваліфікації кримінального правопорушення, вказаного у повідомленні про кримінальне правопорушення, наділений реєстратор Реєстру, а не особисто заявник.

Не зважаючи на те, що ст.214КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, але, виходячи з положень ч.5 ст.214 КПК України, змісту таких відомостей має бути надана належна оцінка.

Повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві або повідомленні, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
ОСОБА_3 вказано на те, що, на його думку, зазначені в заяві дії судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_4 підлягають кваліфікації саме за ст.ст. 364,365,375 КК України.
При цьому, скаржником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення злочину суддею Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_4 оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми обєктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.
В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом обєктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).
Таким чином, незважаючи на те, що скаржник ОСОБА_3 вважає заяву від 11 березня 2020 року повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364,365,375 КК України, проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначених злочинів. А тому така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник, а є по суті незгодою скаржника з процесуальним рішенням судді.
Відповідно до Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Судді відповідно до п. 2 Монреальської універсальної декларації про незалежність правосуддя (Перша світова конференція з незалежності правосуддя, Монреаль, 1983 рік) є вільними та зобов`язані приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знання права, без будь-яких обмежень, впливів, спонук, примусів, загроз або втручання, прямих або непрямих, з будь-якого боку і з будь-яких причин.
Також слід зауважити, що посилання скаржника на вимоги ст.214 КПК України, відповідно до якої встановлений порядок внесення відомостей до ЄРДР не пізніше 24 годин після подання заяви, а також відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Згідно з вимогами ст.307КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
З аналізу наведених у скарзі доводів, оцінивши наявні матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні вимог поданої скарги ОСОБА_3 необхідно відмовити в повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 214, 303-307,309,376, 477КПК України, суд-
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтаві, в порядку ст. 303 КПК України за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1