Єдиний унікальний номер № 285/4014/18
Провадження № 1-кп/0285/159/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2020 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Новограді-Волинському кримінальне провадження № 285/4014/18 0000508) по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стриєва, Новоград-Волинського району, Житомирської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, працюючого водієм-експедитором в ООО СВ Транс-Сервис, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -

УСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 21.04.2018 близько 20 години, перебуваючи не присадибній ділянці потерпілого ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_1 , під час сварки з останнім, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, вирішив заподіяти йому тілесні ушкодження. Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на умисне заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 умисно наніс кулаком правої руки три удари в обличчя потерпілому ОСОБА_6 , а саме в ділянку перенісся та один удару в ліву сторону голови. Потерпілий ОСОБА_6 , правою рукою почав захищати обличчя від ударів ОСОБА_5 , при цьому намагаючись його від себе відпихнути. Однак, ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, направлені на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , своєю правою рукою зі значною силою, схопив великий палець правої кисті потерпілого та викрутив його. Після чого, ОСОБА_5 припинив свої протиправні дії та залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 252 від 19.05.18 заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я у вигляді гематоми в ділянці першої п`ясткової кістки правої кисті, перелому основи першої п`ясткової кістки правої кисті; легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді синця на носі, перелому кісток носа; а також легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в завушній ділянці зліва.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України визнав частково та пояснив, що між ним та ОСОБА_7 виник конфлікт на грунті того, що ОСОБА_7 привіз та висипав щебінь на дорозі, що заважало проїзду до будинку. В ході конфлікту вони штовхалися, шарпали один одного за одяг, ударів ОСОБА_7 він не наносив, по обличчю не бив. Конфлікт виник із-за того, що він неодноразово просив ОСОБА_7 прибрати щебінь, але він не реагував. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальних збитків, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням в сумі 30 152 грн. 80 коп. та 5000 грн. моральної шкоди не визнав (а.с. 32-36).

Крім часткового визнання обвинуваченим своєї вини, його винність повністю доведена сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона бачила, як ОСОБА_9 на атомобілі зупинився біля городу де працював ОСОБА_7 і вони почали шарпатися між собою. Як такої бійки не було, але на другий день вона бачила, що ОСОБА_7 ходив з гіпсом на руці. Конфлікти між ними виникають через те, що ОСОБА_7 ставить паркан близько до іншого паркану, і між ними не може проїхати автомобіль швидкої допомоги.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що 21.04.2018 року вона з чоловіко ОСОБА_7 працювала на городі. В цей час на автомобілі їхав ОСОБА_9 зупинився і почав вимагати у її чоловіка забрати щебінь, бо він буде класти асфальт, на що чоловік заперечив. Після чого ОСОБА_9 вийшов з автомобіля почав висловлювати погрози, а потім вдарив чоловіка рукою в область обличчя, чоловік почав відштовхувати ОСОБА_9 руками і вони штовхалися між собою ще деякий час. Після чого вона побігла викликати поліцію.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що син та невістка працювали на городі, а вона пішла до будинку. Через деякий час до будинку прибігла невістка і попросила у неї телефон та вібігла з будинку. Вона також вибігла на вулицю і побачила сина ОСОБА_7 обличчя та руки якого були в крові, а сусід ОСОБА_9 наносить йому удари. Вона намагалася їх розборонити, але ОСОБА_9 не припинив бійку, та намагався втекти на автомобілі, вона стала перед автомобілем та не дозволила йому поїхати до приїзду поліції.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 21.04.2018 року він з дружиною працював на городі. В цей час по дорозі загального користування їхав сусід ОСОБА_9 , зупинився біля них і почав вимагати щоб він забрав щебінь який належить йому і лежав біля його воріт. Він відповів ОСОБА_9 що щебінь нікому не заважає після чого між ними виникла сварка в ході якої ОСОБА_9 наніс йому три удари в обличчя а четвертий в голову, причинивши йому при цьому тілесні ушкодження.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.04.2018 слідує, що 21.04.2018 близько 20 год. в с. Сусли ОСОБА_12 заподіяв тілесне ушкодження ОСОБА_6 (а.с. 89).

З довідки № 2499 від 21.04.2018 слідує, що ОСОБА_6 , 20.12.1981 року о 23 год. народження звертався до травматолога Новоград-Волинського міськрайТМО (а.с. 93).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 05.05.2018 з фототаблицями до нього слідує, що ОСОБА_6 детально показав та розказав за яких обставин 21.04.2018 ОСОБА_5 спричинив йому тілесні ушкодження (а.с. 94-98).

З висновку експерта № 252 слідує, що ОСОБА_6 заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я у вигляді гематоми в ділянці першої п`ясткової кістки правої кисті, перелому основи першої п`ясткової кістки правої кисті; легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді синця на носі, перелому кісток носа; а також легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в завушній ділянці зліва. Не виключена можливість утворення вищеописаних тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 за обставин, вказаних ним при обстеженні (а.с. 111-112).

З висновку експерта № 462 слідує, що не виключена можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , описаних у висновку експерта № 252 від 18.05.2018 за обставин, вказаних ним при проведенні слідчого експерименту 05.05.2018 (а.с. 113-114).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 24.09.2018 з фототаблицями до нього слідує, що ОСОБА_10 детально показала та розказала за яких обставин 21.04.2018 ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження (а.с. 115-116).

З висновку експерта № 646 слідує, що не виключена можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , за обставин, вказаних ОСОБА_10 при проведенні слідчого експерименту 24.09.2018 (а.с. 117-118).

Оцінюючи вищенаведені докази, суд доходить висновку про їх достовірність, приймаючи до уваги, що вони є логічними і послідовними, доповнюють одне одного, узгоджуються між собою та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких досліджена в судовому засіданні.

Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_5 та його умисні дії, які виразились в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але так що спричинили тривалий розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує, що обвинувачений раніше несудимий, вперше вчинив злочин середньої тяжкості, вину та заявлений цивільний позов не визнав, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно працевлаштований, на утриманні має одну неповнолітню дитину, потерпілий не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого.

Крім того, при обранні виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує досудову доповідь Новоград-Волинського МРВ з питань пробації, згідно якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання в тому, що виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів буде досягнуто при призначенні покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого (раніше несудимий, офіційно працевлаштований, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, позитивну характеристику з місця проживання та роботи), позицію потерпілого, доповідь органу пробації суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_5 не є особою, небезпечною для суспільства, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України в умовах звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням.

Розглядаючи питання про задоволення позовних вимог ОСОБА_6 про відшкодування матеріальних збитків, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням в сумі 30 152 грн. 80 коп. та 5000 грн. моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою яка її завдала.

Разом з тим, вирішуючи питання про задоволення цивільного позову, суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, згідно якої кожна сторони повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За вищенаведених обставин, цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково в сумі 152 грн. 80 коп (витрати на придбання ліків, підтверджені чеками, а.с. 35). Втрата доходів в сумі 30 000 грн. позивачем не обгрунтована та не доведена, а тому задоволенню не підлягає.

Визнаючи розмір моральної шкоди, заподіяної потерпілій, суд виходить з положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, які вказують, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Оцінюючи у сукупності пояснення потерпілого, свідків та матеріали справи, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для повного задоволення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 гривень.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 1-го року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в задоволення цивільного позову 152 грн. 80 коп. матеріальної шкоди та 5 000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий :