ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 415/2724/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/1283/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст. 366 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , який взяв захист своїх інтересів на себе, без участі підозрюваного ОСОБА_8 чи його захисників, від яких надійшла заява про розгляд справи без них за умови, що вони належним чином повідомлені про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисників підозрюваного ОСОБА_8 на вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 09 06 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком, затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 04 05 2017 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області та підозрюваним ОСОБА_7 за участю захисника ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000064 від 07 04 2017 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366 ч.1 КК України.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кремінна Луганської області, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, не судимого, інваліда 3 групи, працюючого начальником зміни ВП «Шахта «Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України і призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 150 (ста п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень, з застосуванням ст. 69 КК України без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили ухвалено не обирати.

Вищевказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 з 09.06.2015 призначений наказом № 238-к від 08.06.2015 директора ВП «Шахта «Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» ОСОБА_8 на посаду начальника зміни виробничої служби ВП «Шахта «Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля», є службовою особою та виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, до яких, відповідно до посадової інструкції від 01.04.2015, затвердженої директором ВП «Шахта «Привільнянська» ОСОБА_8 , входить:
- керівництво виробництвом та охороною праці в зміні;
- розгляд та затвердження нарядів на проведення робіт у зміні гірничим майстрам (керівникам робіт) в наряд-путівках та начальникам (заступникам, помічникам начальників) ділянок в книгах нарядів;
- повідомлення керівництва шахти в кінці зміни про стан виробничих процесів.
В службовій діяльності начальник зміни керується наказами та розпорядженнями керівництва шахти та несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх посадових обов`язків, передбачених посадовою інструкцією, з положеннями якої ОСОБА_10 ознайомлений 09.06.2015.
У грудні 2015 року у директора ВП «Шахта «Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» ОСОБА_8 виник злочинний умисел на заволодіння вугільною продукцією ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля».
На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_8 використовуючи своє службове становище, надавав незаконні вказівки начальнику зміни ОСОБА_7 , який знаходився у підпорядкуванні останнього, на відображення недостовірних відомостей про об`єми видобутого вугілля за зміну до облікової документації, а саме у «Відомостях про видобуток рядового вугілля по шахті за зміну» (форми УПД-6) в бік зменшення.
В свою чергу ОСОБА_7 , усвідомлюючи незаконний наказ ОСОБА_8 про умисне заниження ним відомостей про фактичне добування рядового вугілля по шахті за зміну у формі УПД-6, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично вносив недостовірні відомості про видобуток рядового вугілля по ВП «Шахта «Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» за зміну.
Таким чином, виконуючи наказ ОСОБА_8 спрямований на заволодіння вугільною продукцією ВП «Шахти «Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля», у період часу з грудня 2015 року по березень 2016 року ОСОБА_7 вніс у «Відомості про видобуток рядового вугілля по шахті» форми УПД-6 за грудень 2015 березень 2016 року, а саме:
-за 1-шу зміну 20.12.2015, 21.12.2015, 23.12.2015, 24.12.2015, 25.12.2015, 27.12.2015, 28.12.2015, 30.12.2015;
-за 1-шу зміну 19.01.2016;
-за 2-гу зміну 08.01.2016, 09.01.2016, 11.01.2016, 12.01.2016;
-за 3-тю зміну 03.01.2016, 12.01.2016, 30.01.2016, 31.01.2016;
-за 4-ту зміну 03.01.2016, 05.01.2016, 14.01.2016, 15.01.2016, 16.01.2016, 26.01.2016, 27.01.2016, 28.01.2016;
-за 2-гу зміну 03.02.2016, 05.02.2016, 16.02.2016, 16.02.2016 (затверджене директором ВП «Шахта «Привольнянская» за 17.02.2016), 27.02.2016;
-за 3-тю зміну 01.02.2016, 11.02.2016;
-за 4-ту зміну 16.02.2016 (затверджене директором ВП «Шахта «Привольнянская» за 08.02.2016), 09.02.2016, 19.02.2016, 21.02.2016;
-за 1-шу зміну 06.03.2016;
-за 2-гу зміну 10.03.2016, 11.03.2016, 12.03.2016, 22.03.2016, 23.03.2016, 24.03.2016;
-за 3-тю зміну 07.03.2016, 09.03.2016, 18.03.2016, 20.03.2016, 30.03.2016, 31.03.2016;
-за 4-ту зміну 02.03.2016, 03.03.2016, 04.03.2016, 14.03.2016, 15.03.2016, 16.03.2016, 26.03.2016, 27.03.2016, 28.03.2016, занижену інформацію про фактичні об`єми видобутого вугілля по шахті, чим порушив правила ведення прийому виданого на поверхню вугілля марки ДГр та його обліку у звітній документації відповідно до «Інструкції по обліку об`ємів видобутку рядового вугілля і готової вугільної продукції на шахтах», затвердженої Наказом Міністра вугільної промисловості України № 466 від 19.09.1996.
Так, в періоди з 20.12.2015 по 30.12.2015, з 03.01.2016 по 31.01.2016, з 01.02.2016 по 21.02.2016, та з 02.03.2016 по 31.03.2016, згідно зазначеним відомостям у «Журналах спуску та видачі вантажів та матеріалів стволом № 3», на поверхню видано 1980 вагонеток з вугіллям, а у «Відомостях про видобуток рядового вугілля по шахті за зміну» (форми УПД-6) 1790 вагонеток з вугіллям, що на 190 вагонеток або на 190 тонн вугілля менше (за розрахунком 1 вагонетка 1 тонна вугілля, згідно наказу ВП «Шахта «Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 543 від 01.06.2012).
Органом досудового розслідування вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України, як внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, захисники підозрюваного ОСОБА_8 адвокати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 подали апеляційну скаргу, в якій просять про його скасування та направлення кримінального провадження відносно ОСОБА_7 до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування у загальному порядку.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначили, що ухвалюючи оскаржуваний вирок стосовно ОСОБА_7 , суд першої інстанції вийшов за межі судового розгляду, встановивши винуватість у вчиненні кримінального правопорушення поряд з ОСОБА_7 і директора ВП «Шахта «Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» ОСОБА_8 , в той час, як кримінальне провадження № 0000027 від 05 02 2016 року відносно ОСОБА_8 за ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України перебуває на стадії судового розслідування і на цей час.
Вважають, що оскільки оскаржуваний вирок у відношенні ОСОБА_7 стосується також безпосередньо ОСОБА_8 та порушує його законні права і інтереси, то вказаний вирок підлягає скасуванню, оскільки при його ухваленні було порушено вимоги ч.7 ст. 474 КПК України та безпідставно затверджено угоду про визнання винуватості.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор вважав, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а вирок суду в частині посилання на причетність до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 зміні, з виключенням даного посилання.

Обвинувачений ОСОБА_7 також не заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисників підозрюваного ОСОБА_8 в частині виключення з вироку вказівки на причетність до кримінального правопорушення, інкримінованого йому ОСОБА_8 .

Захисники підозрюваного ОСОБА_8 адвокати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про дату та час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, проте у судове засідання не з`явилися, не заперечуючи при цьому про розгляд апеляційної скарги без їх участі.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисників підозрюваного ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 09.06.2017 року встановлено, що під час вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, останній діяв виконуючи неправомірний наказ ОСОБА_8 .

Проте, колегія суддів знаходить за необхідне наголосити на тому, що згідно положень ч. 1 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Нормами частини 1 статті 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та підтверджено прокурором у судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_8 не був учасником судового розгляду, обвинувачення в межах даного кримінального провадження йому не висувалося, матеріали справи не містять даних про те, що стосовно нього ухвалено обвинувальний вирок за вчинення злочину спільно з ОСОБА_7 , навпаки ж кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України на даний час перебуває на стадії досудового розслідування.

Таким чином, у суду першої інстанції, були відсутні законні підстави для висновку про причетність до інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про порушення судом під час ухвалення вироку вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до ч. 3 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України є підставою для його зміни в частині виключення із мотивувальної частини посилання на причетність до злочину ОСОБА_8 та вважає необхідним наголосити на тому, що злочин було вчинено за обставин надання незаконних вказівок обвинуваченому ОСОБА_7 особою, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження.

Отже, апеляційна скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Що ж стосується апеляційних доводів щодо скасування вироку та направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 до органу досудового розслідування для здійснення розслідування в загальному порядку, у зв`язку з тим, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 , порушують права, свободи та інтереси інших осіб, апеляційний суд зазначає наступне.

Оскільки колегією суддів було виключено з вироку суду посилання на вчинення злочину ОСОБА_7 за обставин надання йому незаконних вказівок ОСОБА_8 , то порушення законних прав та інтересів ОСОБА_8 , яке було допущено при укладенні угоди та постановленні вироку суду, усунуте.

Інших порушень, які б свідчили про незаконність вироку суду, в апеляційній скарзі не зазначено та при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено, у зв`язку з чим, підстав для скасування вироку та направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 на досудове розслідування колегія суддів не вбачає.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні, а апеляційна скарга захисників підозрюваного ОСОБА_8 адвокати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 частковому задоволенню.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.1 ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 09 06 2017 року по справі щодо ОСОБА_7 , - змінити.

Апеляційну скаргу захисників підозрюваного ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , - задовольнити частково.

Виключити із мотивувальної частини вироку посилання на причетність до злочину ОСОБА_8 і вважати, що злочин вчинено за обставин надання незаконних вказівок обвинуваченому ОСОБА_7 особою, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ ____________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4