Справа № 346/158/21
Провадження № 1-кп/346/342/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні №0000257 зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 03.12.2020 щодо обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Мишин, Коломийського району, Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, не заміжньої, не працюючої, не судимої, депутатом не обиралась, у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 357КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна та викрадення офіційного документу.
Кримінальні проступки вчинено при наступних обставинах.
22.11.2020 близько 16.00 год. обвинувачена ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні квартири за адресою АДРЕСА_2 вирішила вчинити крадіжку банківської картки АТ «ПРИВАТ БАНК» з магнітним носієм інформації, держателем якої є потерпілий ОСОБА_5 та яка, згідно ст.1 Закону України «Про інформацію», ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, що знаходились на той час на рахунку вказаної банківської картки.
Для приведення свого злочинного наміру до виконання обвинувачена ОСОБА_4 усвідомлюючи, що пластикова банківська картка видається банківською установою та є офіційним документом та достовірно знаючи про місце знаходження останньої, переконавшись в тому, що за її протиправними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, прагнучи незаконно збагатитись, таємно викрала з куртки потерпілого ОСОБА_5 офіційний документ банківську картку АТ «ПРИВАТ БАНК», пін код якої останній було відомо раніше, виданої на ім`я потерпілого ОСОБА_5 , після чого покинула приміщення квартири та розпорядилася банківською карткою на власний розсуд.
Окрім цього, продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачена ОСОБА_4 відчуваючи безкарність за раніше вчинений нею кримінальний проступок, а саме таємне викрадення банківської картки, вирішила таємно заволодіти грошовими коштами, які знаходились на матеріальному носії банківської картки АТ «ПРИВАТ БАНК». Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_4 маючи при собі викрадену банківську картку АТ «ПРИВАТ БАНК» виданої на ім`я потерпілого ОСОБА_5 , знаючи пін код, бажаючи заволодіти та розпорядитися грошовими коштами, які знаходились на банківському рахунку у власних цілях, діючи умисно, з корисливих мотивів, 22.11.2020 р. направилась до банкомату, який знаходиться по вул. Шухевича 59 у м. Коломия, і з використанням викраденої нею банківською карткою о 16 год. 34 хв., зняла, тобто таємно викрала із банківської картки № НОМЕР_1 , виданої на ім`я потерпілого ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 9000 грн.
Протиправними діями обвинуваченої ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 9 000 грн.
Як вбачається з обвинувального акту, прокурор просить розглянути обвинувальний акт у його відсутності, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, згідно ст. 302 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_6 із матеріалами досудового розслідування кримінальних проступків ознайомилися, копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування отримали, зауважень та клопотань не мають.
Із заяви обвинуваченої ОСОБА_3 від 11.01.2021р., яка написана в присутності захисника, вбачається, що ообвинувачена беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини щодо вчинення нею кримінальних проступків, згідна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за її відсутності. Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження в частині розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів в судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.
В матеріалах справи також наявна заява потерпілого ОСОБА_5 від 11.01.2021р. згідно якої просить розглянути обвинувальний акт щодо обвинуваченої ОСОБА_3 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду за його відсутності, наслідки такого розгляду йому роз`яснено.
Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення обвинуваченою ОСОБА_3 кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження про що свідчать додані до обвинувального акту їх письмові заяви.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих їй кримінальних проступків повністю знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч.1ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) та таємному викраденні офіційного документу.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є кримінальними проступками, дані про особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає визнання вини обвинуваченою та щире каяття у вчиненному.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Зважаючи на положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, на положення ст. 65 КК України, якою встановлено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, доходить висновку, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід обрати покарання за ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу.
Приймаючи до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме, що обвинувачена на диспансерному обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не числиться, позитивно характеризується по місцю проживання, до кримінальної відповідальності притягується вперше, суд вважає відповідно до ч.1 ст.69 КК України за можливе призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.185 КК України.

При цьому, ч. 1 ст. 70 КК України передбачено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Долю речових доказів вирішити у відповідності ст.100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 394 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України застосувавши ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень;
за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покаранняу виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.
Речові докази:довідку з банківської картки щодо зняття грошових коштів, долучену до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1