Постанова Іменем України
22 вересня 2020 року

м. Київ
справа № 751/4812/17

провадження № 51-10011км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004364, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 ,
засудженого за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03 жовтня 2017 рокуОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Стягнуто з ОСОБА_6 процесуальні витрати в сумі 198 грн та вирішено долю речових доказів.

Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 12 листопада 2018 року залишив вирок без змін.
За вироком суду ОСОБА_6 засуджений за те, що він 24 травня 2017 року близько 22:30, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проник на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав металеву драбину, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 676 грн.

Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду щодо нього у зв`язку з порушенням судом кримінального процесуального закону. Посилається на те, що суд апеляційної інстанції не дав належної оцінки порушенням, які були допущені судом першої інстанції. Зокрема, вказує, що поза увагою апеляційного суду залишилося те, що вирок ґрунтується на доказах, отриманих незаконним шляхом, а саме під час слідчого експерименту він обмовив себе внаслідок психологічного тиску з боку працівників досудового розслідування, а саму слідчу дію проведено без участі захисника. Вважає за необхідне призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні засуджений підтримав касаційну скаргу. Прокурор вважав, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Мотиви Суду
Згідно з положеннями ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Статтею 433 КПК визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, а також правильності правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно зі ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого. Тому суд касаційної інстанції не перевіряє судових рішень у частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Натомість зазначені обставини були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.
Доводи ОСОБА_6 про порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону внаслідок того, що кримінальне провадження розглянуто в апеляційному порядку всупереч вимогам закону, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, підтверджуються показаннями самого засудженого в суді першої інстанції, в яких він повністю визнав свою вину у вчиненні крадіжки металевої драбини з двору ОСОБА_7 та пояснив про обставини злочину; даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 як підозрюваного, під час якого останній на місці детально показував та розповідав про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Суд обґрунтовано поклав ці показання в основу обвинувального вироку, оскільки вони підтверджуються іншими доказами, яким суд дав належну оцінку: заявою потерпілої ОСОБА_7 про крадіжку майна з її подвір`я; даними протоколів огляду місця події, під час якого було виявлено металеву драбину, та огляду місця події, під час якого було зафіксовано місце проникнення до подвір`я потерпілої та місцезнаходження металевої драбини; висновком судово-товарознавчої експертизи щодо вартості викраденої металевої драбини; іншими доказами.
Непереконливими є доводи ОСОБА_6 про те, що протоколслідчого експерименту безпідставно покладений в основу вироку, оскільки він є недопустимим доказом, і це залишилося поза увагою апеляційного суду.
Зокрема, посилання засудженого на те, що під час слідчого експерименту він обмовив себе внаслідок психологічного тиску з боку працівників досудового розслідування, не знайшли свого підтвердження. ОСОБА_6 ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді не заявляв суду про застосування щодо нього недозволених методів ведення досудового слідства, а тому в суду не було підстав для здійснення перевірки процесуальним шляхом цих обставин.
Те, що слідчий експериментбув проведений без участі захисника, не є підставою вважати, що цю слідчу дію проведено із порушенням вимог кримінального процесуального закону. Як видно з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування ОСОБА_6 були роз`яснені його процесуальні права, однак він не заявляв клопотання про призначення йому захисника, а згідно з вимогами ст. 52 КК участь захисника у даному кримінальному провадженні не є обов`язковою, тому у слідчого не було підстав для залучення захисника для здійснення захисту обвинуваченого за призначенням.

Водночас, за клопотанням ОСОБА_6 , заявленим в апеляційному суді, цим судом було доручено регіональному центру з надання безоплатної вторинної допомоги призначити засудженому захисника для участі в кримінальному провадженні, і на виконання ухвали суду йому був призначений захисник адвокат ОСОБА_8 , яка в подальшому здійснювала захист ОСОБА_6 .
За наведених обставин доводи засудженого про порушення його права на захист є необґрунтованими.
При перегляді кримінального провадження в апеляційному порядку апеляційний суд належним чином перевірив доводи, які були викладені в апеляційній скарзі засудженого, та, залишаючи її без задоволення, навів докладні підстави в ухвалі, яка відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, які б впливали на обґрунтованість судових рішень щодо ОСОБА_6 , судами першої та апеляційної інстанцій у кримінальному провадженні допущено не було.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3