Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1825/21
У Х В А Л А
21 січня 2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка, Веселинівського району, Миколаївської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого постійного місця проживання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

12.01.2021р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Згідно вказаного клопотання вбачається, що у провадженні слідчого відділу Центрального ВП Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000001 зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 01.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 31.12.2020, приблизно о 21:00 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_7 повернувся за місцем свого мешкання, по АДРЕСА_2 та поскаржився своєму синові ОСОБА_8 , що у нього виник конфлікт з хлопцем на ім`я ОСОБА_9 , який мешкає в будинку АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_8 вирішив зустрітися з вищезазначеними особами та вияснити обставини конфлікту між ними та його батьком ОСОБА_7

31.12.2020 приблизно о 22.30 годин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_8 разом з батьком ОСОБА_7 та своєю дружиною ОСОБА_11 прибули до домоволодіння АДРЕСА_3 , де мешкають ОСОБА_10 з ОСОБА_6 .

У зв`язку з тим, що будинок АДРЕСА_3 , був від`єднаний від постачання електроенергії, в будинку було темно.

ОСОБА_10 перебувала у своїй кімнаті в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_6 , почув, голоси на подвір`ї, та зрозумів, що ОСОБА_7 повернувся продовжити сварку. У зв`язку із чим у нього виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_6 приблизно о 22:40 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, віднайшов в будинку ніж, який порахував зручним знаряддям вчинення злочину та таким, що володіє достатніми властивостями для досягнення мети злочину і тримаючи його у руці, став чекати в коридорі, коли до будинку зайде ОСОБА_7 . Першою до будинку увійшла ОСОБА_8 , слідом за нею до будинку зайшов її чоловік ОСОБА_8 .

Коли вхідні двері до будинку відчинилися вдруге і на порозі ОСОБА_6 побачив чоловічий силует, вирішив, що це ОСОБА_7 і швидкими кроками направився по коридору назустріч, тримаючи в руці ніж і маючи злочинний намір спричинити ним тілесні ушкодження. ОСОБА_6 різко підійшов до ОСОБА_8 і сприймаючи його в темряві за ОСОБА_7 , стоячи обличчям до нього, тримаючи в руці ніж, завдав йому один колото-різаний удар ножем в область живота та вибіг з будинку.

Внаслідок зазначених дій ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді рани живота, раньовий канал якої проникає у черевну порожнину, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

08.01.2021 ОСОБА_6 заочно повідомлено про підозру у спричинені умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень тяжкого ступеню тяжкості, за скоєння якого передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

12.01.2021р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

20.01.2021р. ОСОБА_6 затримано на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.01.2021р.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, зважаючи на його необґрунтованість, у зв`язку з чим просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки підтверджується наступними доказами, здобутими під час досудового розслідування, зокрема:

- рапортом про реєстрацію в ЖЄО Центрального ВП повідомлення зі служби 102, з приводу спричинення ножем тілесних ушкоджень ТрошаО.В. у будинку АДРЕСА_3 ;

- протоколом огляду місця події від 01.01.2021, а саме приміщення будинку АДРЕСА_3 ;

- протоколом огляду від 01.01.2021, а приміщення ЛШМД по АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено речі потерпілого ОСОБА_8 , на яких присутнє пошкодження та речовина бурого кольору ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що 31.12.2020 біля 21.00 год. він перебував вдома по АДРЕСА_2 . Коли зайшов до кімнати батька ОСОБА_7 , та побачив його з тілесними ушкодженнями. В ході розмови, батько повідомив, що йому спричинили тілесні ушкодження у знайомої ОСОБА_12 в буд. АДРЕСА_3 . Втрьох вони направилися за вище вказаною адресою. Прибувши на місце, вони зайшли до будинку, в якому не було світла, де йому було спричинено ножове поранення;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що 31.12.2020 біля 21.00 год. вона перебувала в приміщенні кухні у себе вдома по АДРЕСА_2 . Її чоловік ОСОБА_8 покликав до кімнати тестя ОСОБА_7 , де вона побачила його з тілесними ушкодженнями. В ході розмови, тесть повідомив, що йому спричинили тілесні ушкодження у знайомої ОСОБА_12 в буд. АДРЕСА_3 . Втрьох вони направилися за вище вказаною адресою. Прибувши на місце, вони зайшли до будинку, в якому не було світла, де її чоловікові ОСОБА_8 було спричинено ножове поранення ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що на протязі останніх 6 місяців, вона спів мешкає з ОСОБА_6 , але і підтримує інтимні стосунки з ОСОБА_7 . Її будинок від`єднано від електроенергії за несплату. 31.12.2020 вона перебувала ввечері вдома разом з ОСОБА_6 Перебувала в алкогольному сп`янінні у себе в кімнаті. Коли до кімнати зайшла ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , їй стало відомо, що ОСОБА_8 було спричинене ножове поранення;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що 31.12.2020 ввечері він прийшов до знайомої ОСОБА_12 до буд. АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 спричинив йому тілесні ушкодження та він пішов до себе додому. Вдома він повідомив сину ОСОБА_8 , що йому було спричинено тілесні ушкодження у будинку ОСОБА_12 Втрьох з невісткою, вони пішли до ОСОБА_12 щоб виявити стосунки. Коли зайшли до будинку, то сину ОСОБА_8 було спричинено ножове поранення ОСОБА_6 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.01.2021, згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_6 як особу яка співмешкала з нею на протязі 6 місяців та 31.12.2020 який тільки з нею перебував у будинку, коли ОСОБА_8 було спричинено ножемтілесні ушкодження;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.01.2021, згідно якого свідок ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_6 як особу яка спричинила 31.12.2020 його сину - ОСОБА_8 ножем тілесні ушкодження;

- висновком експерта № 09 від 06.01.2021, згідно якого у ОСОБА_8 має місце тілесне ушкодження у вигляді рани живота, раньовий канал якої проникає у черевну порожнину, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння;

- іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню № 0000001 від 01.01.2021р. відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У своєму клопотанні слідчий зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На їх наявність вказує те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого насильницького кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Розуміючи наслідки вчиненого може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_6 не має постійного місця мешкання та офіційного місця роботи, не одружений, раніше неодноразово судимий. Також судом враховано, що після вчинення злочину, ОСОБА_6 з місця події зник та не проживав за місцем реєстрації, у зв`язку з чим перебував у розшуку.

Окрім того ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, як особисто, так і за допомогою інших осіб, будучи обізнаним про місце мешкання та номери мобільних телефонів свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, які є очевидцями події злочину та прямо вказують на ОСОБА_6 , як на особу, яка причетна до його вчинення, може здійснювати на них незаконний тиск, з метою відмови від показань або зміни показань, шляхом вмовляння або погроз, що зашкодить кримінальному провадженню.

Окрім того, оскільки на даний час досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі дії, направлені в тому числі на встановлення місця знаходження знаряддя вчинення вказаного кримінального правопорушення, а саме ножу, якими були завдані тілесні ушкодження потерпілому, у спричиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , вбачається, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може знищити вказаний ніж.

Ті обставини, що ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків, офіційного місця роботи та легальних джерел доходу, будучи неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став, знову підозрюється у вчиненні тяжкого насильницького злочину, свідчать про стійку злочинну антисоціальну поведінку підозрюваного та дають підстави вважати про наявність ризику вчинення кримінальних правопорушень в подальшому.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

У той же час, таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 не працює, не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця мешкання та легальних джерел доходу, схильний до злочинної діяльності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим, приймаючи до уваги вказані вимоги та те, що кримінальне правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 вчинене із застосуванням насильства, відсутні підстави для визначення відносно ОСОБА_6 застави.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати на строк до 05.03.2021р. включно до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1