ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ПОЛТАВИ
Справа №553/2419/20
Провадження № 1-в/553/464/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м.Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду спільне подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» та спостережної комісії Подільської районної ради м.Полтави про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Апостолове, Дніпропетровської області, засудженого вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2014 за ч.2 ст.289, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна,

встановив:
До Ленінського районного суду м.Полтави із спільним поданням звернулись начальник ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» та голова спостережної комісії Подільської районної ради м.Полтави, в якому порушують питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , як такого, що фактично відбув визначений ч.3 ст.81 КК України строк покарання та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів виправлення.
Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, засуджений та представник установи у судове засідання не прибули, що у відповідності до ч.5 ст.539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду. Від представника установи та засудженого на адресу суду надійшли клопотання, в яких вони просять розглянути справу без їх участі.
Прокурор проти застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення не заперечував.
З`ясувавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши приєднані до подання матеріали та особу справу засудженого, оцінивши досліджені докази їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Вироком Апостолівського районного суду Полтавської області від 31.10.2014 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та із застосуванням норм ст.71 КК України йому призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Відповідно до ч.2 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.2, ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув, визначений цією нормою строк покарання.
Умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як визначено статтею 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Так, згідно із приєднаними до справи матеріалами та особовою справою засудженого, ОСОБА_4 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, за час відбування покарання в умовах ДУ «Полтавська ВК (№64)» характеризується позитивно, дотримується порядку і умов відбування покарання, має 6 заохочень, працевлаштований на виробництві установи в бригаді контролерів відділення технічного контролю, непогашених у встановленому законом порядку стягнень не має та станом на день розгляду подання відбув більше 2/3 частини строку покарання.
За таких обставин, суд вважає подання обґрунтованим та доходить висновку про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, в порядку ст.81 КК України.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,

ухвалив:
Спільне подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» та спостережної комісії Подільської районної ради м.Полтави про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 задовольнити повністю.
Звільнити ОСОБА_4 вiд відбування покарання, призначеного вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2014 за ч.2 ст.289, ст.71 КК України, умовно-достроково на 01 (один) рік 07 (сім) місяців 04 (чотири) дні.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м.Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя
Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1