Провадження №1-кп/447/322/20
Справа №447/2457/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2020 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області, у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпіли ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під № 0000027 від 06.08.2020 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крупсько, Миколаївського району, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

за ч.1 ст. 164 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , згідно рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 18.09.2018 року, справа № 447/810/18, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1000 грн. щомісячно на одну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду з 03.04.2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Так, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про вищевказане рішення Миколаївського районного суду, а також, будучи попередженим головним державним виконавцем Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про обов`язок сплати аліментів та про кримінальну відповідальність у разі несплати боргу з аліментів, злісно ухилився від сплати аліментів за період з 03.04.2018 до 26.08.2020, що проявилося у тому, що він добровільно рішення суду не виконував, з приводу працевлаштування до Миколаївської районної філії центру зайнятості не звертався та, відповідно, не ставав на облік як безробітний.

Окрім цього, ОСОБА_4 , маючи впродовж зазначеного періоду доходи, оскільки не бувши офіційно працевлаштованим працював, за що отримував грошові кошти, однак ОСОБА_4 , отримані кошти витратив на власні потреби, матеріально дітям ОСОБА_6 та ОСОБА_6 не допомагав, їх матеріальним становищем не цікавився, тим самим злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дітей, що призвело до утворення заборгованості за період з жовтня 2019 по 26.08.2020 в сумі 20 788,93 гривень, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці платежу, призначених рішенням Миколаївського районного суду у Львівській області від 18.09.2018 року.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 164 КК України визнав повністю, однак від дачі показів відмовився. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, а тому вислухавши думку учасників судового провадження, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінивши встановлені по справі обставини та перевіривши докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є кримінальним проступком.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із вимог ст. 65 КК України, враховує дані про особу винного, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Згідно ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він на «Д» обліку в лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується типово, раніше не судимий.

За таких обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати у межах санкції статті, за якою кваліфікується кримінальний проступок.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 370,373,374 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений у порядку та строки передбачені ст. 394,395 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1