ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/3/21
УХВАЛА

"10" лютого 2021 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника малолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000567, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, погоджене з прокурором, про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з начальною освітою, учня 8 класу Іванівського закладу освіти І-ІІІ ступенів Петриківської районної ради, на обліку в службі у справах дітей Петриківської райдержадміністрації не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В

11 листопада 2020 року близько 21 години ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_10 . Діючи з корисливих мотивів, прийшли на територію Іванівської дільниці ветеринарної медицини, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізовуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, маючи корисливий мотив, шляхом віджиму, дерев`яних дверей за допомогою металевого предмета, проникли до гаражного приміщення, яке розташоване на території вищевказаної дільниці, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснюють таємне безоплатне вилучення майна поза волею власника, таємно викрали майно, що належить дільниці Іванівської ветеринарної медицини, яка перебуває на балансі Петриківської районної дільниці лікарні ветеринарної медицини, а саме радіатор автомобіля марки УАЗ», модель 469Б.
Після цього, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали Петриківській районній дільниці лікарні ветеринарної медицини матеріального збитку на суму 2230 гривень 00 копійок.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинена групою осіб.
В подальшому, повторно 16 листопада 2020 року близько 22 години ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів, прийшли на територію Іванівської дільниці ветеринарної медицини, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізовуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого чайна переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, маючи корисливий мотив, шляхом віджиму, дерев`яних дверей за допомогою металевого предмета проникли до гаражного приміщення, яке розташоване на території вищевказаної дільниці, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснюють таємне безоплатне залучення майна поза волею власника, таємно викрали майно, що належить дільниці Іванівської ветеринарної медицини, яка перебуває на балансі Петриківської районної дільниці лікарні ветеринарної медицини а саме: двигун автомобіля (в зібраному стані: двигун, карбюратор, генератор) марки «УАЗ», модель 469Б, карданні вали (переднього та заднього) автомобіля марки «УАЗ», модель 469Б, напіввісь правого переднього моста автомобіля марки «УАЗ», модель
469Б.
Після цього, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали Петриківській районній дільниці лікарні ветеринарної медицини матеріального збитку на суму 6700 гривень 00 копійок.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинена повторно групою осіб.
В подальшому, повторно 18 листопада 2020 року близько 21 години ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів, прийшли на територію Іванівської дільниці ветеринарної медицини, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, маючи корисливий мотив, шляхом віджиму, дерев`яних дверей за допомогою металевого предмета проникли до гаражного приміщення, яке розташоване на території вищевказаної дільниці, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснюють таємне безоплатне залучення майна поза волею власника, таємно викрали майно, що належить дільниці Іванівської ветеринарної медицини, яка перебуває на балансі Петриківської районної дільниці лікарні ветеринарної медицини а саме : роздаточну коробку автомобіля марки «УАЗ», модель 469Б,гранату з правої полуосі автомобіля марки «УАЗ», модель 469Б.
Заволодівши вказаним майном та маючи реальну можливість ним розпоряджатися ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдали Петриківській районній дільниці лікарні ветеринарної медицини, матеріального збитку на суму 2350 гривень 00 копійок.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4055/20 від 08.12.2020 загальна сума збитку завдана Петриківській районній дільниці лікарні ветеринарної медицини становить 11280 гривень 00 копійок.
За сукупністю злочинів, дії ОСОБА_9 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинена повторно групою осіб.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подане клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього ОСОБА_9 під нагляд батьків строком на три роки.
Захисник малолітнього обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.
Малолітній обвинувачений ОСОБА_9 та його законний представник ОСОБА_5 не заперечували проти застосування до нього примусових заходів виховного характеру та просили передати його під нагляд батьків.
Представник потерпілого ОСОБА_6 не заперечувала проти застосування до ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру.
Суд, вислухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_9 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння він не досяг повноліття.
Згідно характеристики ОСОБА_9 , за місцем навчання та проживання характеризується позитивно, на обліку в службі у справах дітей Петриківської райдержадміністрації та на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований та проживає з батьками: мати ОСОБА_5 , батько ОСОБА_11 та бабусею ОСОБА_12 , раніше не судимий, ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05.01.2021 року до ОСОБА_9 застосовано примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків.
Злочин, скоєний ОСОБА_9 , відповідно до ст.12 КК України є тяжким.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15 травня 2006 року, примусові заходи виховного характеру застосовують лише у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 97 КК України, до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч.2 ст.97 КК України) та при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу України, до неповнолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у виді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а також передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх замінять, допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи, мети виправлення неповнолітнього та з урахуванням практики має здійснюватись, як правило, не менше одного року.
Оцінивши зібрані по кримінальному провадженню докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_9 в скоєнні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі.
При цьому, суд враховує, що ОСОБА_9 свою винуватість визнав та щиро розкаявся у вчиненому, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, позитивно характеризуються за місцем проживання та навчання.
ОСОБА_9 вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 13 років, згідно ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, отже він підпадає під критерії, зазначені в статті 97 КК України.
Матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що неповнолітній ОСОБА_9 проживає разом з батьками, які згодні на передачу сина під їх нагляд.
При призначенні примусових заходів виховного характеру, суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу неповнолітнього, його характеристику, умови життя, виховання і поведінку, ставлення до вчиненого, час, який пройшов з часу вчинення неповнолітнім суспільно-небезпечного діяння.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_9 примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батьків, а саме матері ОСОБА_5 та батьку ОСОБА_11 .
Заходи забезпечення кримінального провадження до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , не застосовувались.
Цивільний позов у справі відсутні.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 22, 97, 105 КК України, ст. ст. 318, 322, 342-376, 498-501 КПК України, суд

У Х В А Л И В

Клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстр досудових розслідувань за № 0000567 від 18.11.2020 року, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає з батьками за адресою: АДРЕСА_1 , примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків, а саме: матері ОСОБА_5 та батька ОСОБА_11 , строком на три роки.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1