Справа № 751/6248/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/767/20
Категорія - ст. 81 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційними скаргами засудженої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 вересня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_8

представника колонії ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_7

засудженої ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 вересня 2020 року в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд 1 інстанції зазначив, що відбуття встановленої законом частини строку покарання не є достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а викладені в характеристиці і висновку до неї обставини у своїй сукупності не дають підстав для такого звільнення. Тому застосування до засудженої умовно - дострокового звільнення вiд відбування покарання є передчасним, оскільки на час розгляду клопотання вона, хоч і відбула встановлену законом частину строку призначеного покарання, проте не довела своє виправлення.

На ухвалу суду захисником адвокатом ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою звільнити ОСОБА_6 умовно-достроково від відбування покарання.

Не погоджуючись з ухвалою суду засуджена ОСОБА_6 також подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та задовольнити її клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала є незаконною та необґрунтованої, оскільки судом першої інстанції не було враховано те, що згідно характеристики адміністрації виправної колонії ОСОБА_6 сумлінно ставиться до роботи, має найвищі показники особистого внеску по роботі, приймає активну участь у всіх заходах виховного, розважального та пізнавального характеру, які проводяться в установі, культурно-масових заходах, приймає участь у роботі самодіяльних організацій (спортивна секція) є фізруком. Пройшла усі необхідні програми виховного впливу, а саме: «Подолання алкогольної залежності», «Освіта», отримала атестат за середню школу, «Професія» реалізувала, «Правова просвіта» відвідує лекції на правову тематику «Підготовка до звільнення». Має чотири заохочення і лише одне стягнення. Вважає, що все вищевикладене підтверджує, що ОСОБА_6 довела своє виправлення та заслуговує на застосування умовно-дострокового звільнення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджена ОСОБА_6 вказує, що ухвала суду є незаконною, оскільки матеріали справи підтверджують, що вона своєю сумлінною поведінкою і своїм сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення. В її характеристиці адміністрації виправної колонії зазначено, що вона має найвищі показники по роботі по всій колонії. Працює вона на дуже тяжкій роботі, що потребує великих навантажень, внаслідок чого у неї з`явилося таке захворювання як кіста. Має чотири заохочення. Приймає участь у виховних та розважальних заходах. Є фізруком спортивної секції. Пройшла усі необхідні програми виховного впливу, а саме: «Подолання алкогольної залежності», «Освіта», отримала атестат за середню школу, «Професія», отримала диплом «швачки», «Правова просвіта» відвідує лекції на правову тематику «Підготовка до звільнення». Приймає участь у роботах по благоустрою колонії. Має тільки одне стягнення. Також має матір пенсійного віку. Вважає, що вона довела своє виправлення та заслуговує на застосування умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та засудженої, які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора та представника установи відбування покарання, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, просили рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції при розгляді клопотання дотримався даних вимог закону, належним чином дослідив всі необхідні умови для умовно-дострокового звільнення засудженої та обґрунтував свою відмову у задоволенні клопотання переконливими доводами, зокрема, що ОСОБА_6 своєю поведінкою не довела своє виправлення, оскільки характеризується посередньо, порушувала вимоги встановленого порядку відбування покарання та мала стягнення. Крім того, згідно висновку характеристики ОСОБА_6 , адміністрація установи не має впевненості у її подальшій право слухняній поведінці, тому засуджена не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України.

З врахуванням того, що поведінка засудженої враховується за ввесь період відбування нею покарання, а також те, що вона мала стягнення, поставлена на профілактичний облік як злісний порушник установленого порядку відбування покарання, тому доводи апелянтів про те, що ОСОБА_6 відбула встановлену законом частину строку покарання, працевлаштована, має заохочення і тому до неї повинно бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, апеляційним судом вважається недостатнім для застосування умовно-дострокового звільнення. Дані щодо заохочень та працевлаштованість мають важливе значення, проте ці обставини не мають виключного значення при прийняті рішення про умовно-дострокове звільнення останньої від відбування покарання.

За таких обставин, враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, колегія суддів вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 немає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги засудженої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 вересня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3