Дата документу 11.11.2020
Справа № 334/35/19
Провадження № 1-кп/334/282/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0004558 від 20.12.2018 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Шишкінка Кустанайського району Кустанайської області Казахстан, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
21.02.2011 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, 70 КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
13.09.2012 Василівським районним судом Запорізької області, за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 315 КК України, до 2 років позбавлення волі;
01.04.2013 Комунарським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з врахуванням вироку Василівського районного суду Запорізької області від 13.09.2012 визначено остаточне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;
23.06.2015 Комунарським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 263 КК України, до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК У країни, звільнений з іспитовим терміном 1 рік;
22.02.2017 Комунарським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст. 185 КК України, до 5 місяців арешту;
09.04.2020 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185, ч.3 ст.297 КК України, до 4 років позбавлення волі;
22.04.2020 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України , до 6 місяців арешту, 13.08.2020 ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області визначено остаточне покарання 4 років позбавлення волі;
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна» визначено, що зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян.

Пунктами 1-4, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, та Інструкцією «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 (далі - інструкція, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622), визначено, що придбання, зберігання та використання вогнепальної зброї, боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів здійснюється лише на підставі спеціальних дозволів.

Наприкінці жовтня 2018 року, ОСОБА_5 , знаходячись на території «Першотравневого» кладовища по вул. Бєлінського в м. Запоріжжя, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, придбав шляхом привласнення знайденого корпус гранати Ф1, який у подальшому почав незаконно носити при собі та зберігати за місцем мешкання, без передбаченого законом дозволу.

Після чого, 14 грудня 2018 року, близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на зберігання раніше придбаного корпусу гранати Ф-1, переніс його до ділянки місцевості, розташованої поряд з будинком № 14 по вул. Сергія Синенка у м. Запоріжжя, де був зупинений працівниками поліції, які під час проведення огляду виявили та вилучили у останнього вищевказаний корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, яка містить в собі заряд бризантної вибухової речовини нормальної потужності - тринітротолуол (тротил), масою 50-56 г, придатний для здійснення вибуху та руйнування корпусу з утворенням характерних осколків, при наявності засобу підриву (ініціювання вибуху), або при утворенні необхідних для цього умов.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, яке йому інкримінують, визнав у повному обсязі та підтвердив, обставини, викладені в обвинувальному акті, висновки експертизи не оспорюєта щиросердно розкаявся в скоєному.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, придбання, зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст.. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний ОСОБА_5 злочин за ч. 1 ст. 263 КК України відносяться до тяжкого злочину.

ОСОБА_5 раніше судимий, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, вину в вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, в скоєному щиросердно розкаявся.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_5 , враховуючи обставини вчиненого, його відношення до скоєного, суд вважає, необхідним призначити покарання в межах санкцій відповідного закону про кримінальну відповідальність за яким обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
ОСОБА_5 , вчинив даний злочин до винесення 09.04.2020 року вироку Оріхівським районним судом Запорізької області та 22.04.2020 вироку Комунарським районним судом м. Запоріжжя, за яким 13.08.2020 ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області визначено остаточне покарання 4 роки позбавлення волі, тому при призначенні покарання суд керується вимогами ч.4 ст.70 КК України.

Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 , остаточне покарання, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим призначеним за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 09.04.2020 р., та вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2020, за яким ухвалою Вільнянського районного суду від 13.08.2020 року визначено остаточне покарання 4 роки позбавлення волі.

В строк покарання за цим вироком відповідно до положень ст. 72 КК України зарахувати покарання, частково відбуте ОСОБА_5 за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 09.04.2020 р., та вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2020, за яким ухвалою Вільнянського районного суду від 13.08.2020 року визначено остаточне покарання 4 роки позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, клопотань щодо обрання запобіжного заходу учасниками судового провадження не заявлено, оскільки на даний час ОСОБА_5 вже відбуває покарання.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи №12-188/6-592 від 27.12.2018 року в розмірі 1430,0 грн., на підставі ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим призначеним за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 09.04.2020 р., та вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2020, за яким ухвалою Вільнянського районного суду від 13.08.2020 року визначено остаточне покарання 4 роки позбавлення волі, призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у вигляді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

В строк покарання за цим вироком відповідно до положень ст. 72 КК України зарахувати покарання, частково відбуте ОСОБА_5 за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 09.04.2020 р., та вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2020, за яким ухвалою Вільнянського районного суду від 13.08.2020 року визначено остаточне покарання 4 роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання відраховувати з 30.01.2020 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, клопотань щодо обрання запобіжного заходу учасниками судового провадження не заявлено, оскільки на даний час ОСОБА_5 вже відбуває покарання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи №12-188/6-592 від 27.12.2018 року в розмірі 1430,0 грн. (одна тисяча чотириста тридцять гривень)

Речові докази: залишки корпусу гранати Ф-1 та холоста пробка, які упаковано в спец пакет №3924483 та який переданий на відповідальне зберігання до камери схову Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, №1107 в книзі обліку №1 - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1