УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 2011/14568/12

Провадження № 1/638/23/20

24.12.2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

з участю обвинуваченого ОСОБА_6

з участю захисника обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підсудному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 2 статті 15, п.п. 1, 13, 14 частиною 2 статті 115 , п.п. 4, 13 частини 2 статті 115, частини 1 статті 263 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 2 статті 15, п.п. 1, 13, 14 частиною 2 статті 115 , п.п. 4, 13 частини 2 статті 115, частини 1 статті 263 Кримінального кодексу України.

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.02.2018 року ОСОБА_6 засуджено до покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати по кримінальним справам Харківського апеляційного суду від 11.12.2019 року вирок суду скасовано, кримінальну справу направлено на новий судовий розгляд, міру запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 діб (до 10 лютого 2020 року).

В подальщому, ухвалами Дзержинського районного суду м. Харкова строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжувався.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 у судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підсудному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_6 просив суд змінити відносно нього запобіжний захід, який не повязаний з позбавленням волі.

Суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Необхідність подальшого тримання під вартою ОСОБА_6 об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 13, 14 ч. 2 ст. 115, п.п. 4, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України. Вказані злочини відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, максимальна міра покарання одного з яких передбачає позбавлення волі на строк до 15 років або ж довічне позбавлення волі. Обставини, за яких вони були вчинені, їх суспільна небезпечність, наслідки злочинів свідчать про неможливість обрання до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу. З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_6 , суд вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний значний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, так і потерпілих, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, спрямованих проти життя та здоров`я потерпілих.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Так, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим у КПК України.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Крім того, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при вірогідності можливого переховування особи від правосуддя, перешкоджанні встановленню істини або повторного вчинення злочинів.

Зі змісту КПК України вбачається, що перевірка обґрунтованості підозри під час досудового розслідування по кримінальному провадженню при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, а також продовження строків тримання під вартою під час досудового розслідування в повному обсязі покладається виключно на слідчого суддю, що постановляє відповідні ухвали, а питання про те, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення та чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення під час судового розгляду кримінального провадження вирішуються судом тільки при ухваленні вироку, відповідно до статті 368 КПК України.

Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою ґрунтується на вищевикладених обставинах, які свідчать про те, що не зменшилися раніше заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При цьому суд звертає увагу на те, що ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу обвинуваченим під час досудового розслідування на теперішній час не змінені та не скасовані в апеляційному порядку у встановлений КПК України спосіб і строк.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом прийнято до уваги, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кількох особливо тяжких злочинів, з урахуванням міри покарання, яка може загрожувати у разі доведеності його вини, обвинувачений з великою ймовірністю та вірогідністю може вчинити дії з метою переховування від суду та уникнення покарання. Вказане свідчить про наявність законних підстав для продовження строку тримання особи під вартою.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що законних підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу на даній стадії судового провадження не вбачається, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню та для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи суд продовжує строк тримання під вартою на 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 148-150, 155 КПК України (в редакції 1960 року), суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити підсудному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 21 лютого 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Головуючий:

Судді: