ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002042 відомості про яке внесено до ЄРДР 21 липня 2019 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Піщана Білоцерківського району Київської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, розлученої, офіційно непрацюючої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України,

цивільні позови ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до ОСОБА_3 , про стягнення майнової та моральної шкоди,

учасники судового провадження:

сторона обвинувачення:

прокурори ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпілі (цивільні позивачі) - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ,

потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

сторона захисту:

обвинувачена (цивільний відповідач) ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_19 ,

УСТАНОВИВ:

в період часу з 10 липня 2019 року до 14 липня 2019 року, точної дати не встановлено, близько 17:00 год., ОСОБА_3 знаходячись біля будинку № 15 по вул. Турчанінова в м. Біла Церква Київської області, побачила раніше незнайому малолітню ОСОБА_20 , 2012 року народження, на шиї якої помітила золотий хрестик на мотузку. Побачивши хрестик, у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці у вказаний час, підійшла до малолітньої ОСОБА_20 та повідомила останній, що їй потрібно поправити золотий хрестик на шиї. Після чого, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, відкрито заволоділа хрестиком, 583 проби, вагою 0,82 г., який належить ОСОБА_8 та перебував у користуванні її малолітньої доньки ОСОБА_20 , а саме, розстібнула застібку на мотузку та, утримуючи золотий хрестик разом із мотузком в руках, почала швидко відходити від місця злочину.

Малолітня ОСОБА_20 , усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_3 , намагалась її наздогнати, однак біля будинку № 7 по вул. Турчанінова в м. Біла Церква, ОСОБА_3 із викраденим майном, з місця вчинення злочину зникла, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 951,54 грн.

Такі дії ОСОБА_3 , стороною обвинувачення, кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, тобто, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Крім цього, встановлено, що в період часу з 13 год. до 14 год. 21 липня 2019 року, ОСОБА_3 , знаходячись на дитячому майданчику біля буд. АДРЕСА_2 , побачила раніше незнайому малолітню ОСОБА_21 , 2012 року народження, на шиї якої помітила золотий ланцюжок із хрестиком. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці у вказаний час, підійшла до малолітньої ОСОБА_21 та запропонувала зробити їй зачіску. В подальшому, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, умисно, повторно, з корисливого мотиву, відкрито заволоділа розстібнула застібку та зняла з шиї малолітньої золотий ланцюжок 583 проби, довжиною 40 см, вагою 3.72 г., вартістю 4 513,14 грн. із золотим хрестиком з розп`яттям «Ісуса Хреста», 583 проби, вагою 1.4 г., вартістю 1 698,49 грн., які належать ОСОБА_18 та перебували у користуванні її малолітньої доньки ОСОБА_21 . Усвідомлюючи, що її дії помічені малолітньою ОСОБА_21 , ОСОБА_22 поклала вироби до своєї жіночої сумки, та пообіцявши повернутись, залишила місце вчинення злочину із викраденим майном, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила майнової шкоди потерпілій ОСОБА_18 на загальну суму 6 211,63 грн.

Такі дії ОСОБА_3 , стороною обвинувачення, кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Крім цього, 07 серпня 2019 року близько 16:00 год., ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку № 2 по вул. В. Стуса в м. Біла Церква Київська область, побачила раніше незнайому малолітню ОСОБА_23 , 2011 року народження, на шиї у якої помітила золотий хрестик на мотузку, після чого у ОСОБА_3 , виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці у вказаний час, запропонувала малолітній ОСОБА_23 заплести волосся, на що малолітня погодилась. В свою чергу, ОСОБА_3 заплітаючи волосся, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, вийняла зі своєї сумки ножиці та таємно від оточуючих, непомітно для малолітньої, розірвала мотузок та зняла золотий хрестик вагою 0,69 г., 585 проби, який належить ОСОБА_15 та перебував у користуванні її малолітньої доньки ОСОБА_23 .

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникла із викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_15 майнової шкоди на загальну суму 803,43 грн.

Такі дії ОСОБА_3 , стороною обвинувачення, кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім цього, встановлено, що 20 серпня 2019 року, близько 15:00 год., ОСОБА_3 знаходилась біля будинку № 216 «а» по вул. Сквирське Шосе в м. Біла Церква Київська область, де побачила раніше незнайому малолітню ОСОБА_24 , 2012 року народження, на шиї у якої помітила золотий хрестик на ланцюжку, після чого у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, підійшла до малолітньої ОСОБА_24 та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, відкрито заволоділа зняла з шиї малолітньої золотий ланцюжок 585 проби, вагою 1,8 г., вартістю 2 236,36 грн., разом із хрестиком, 585 проби, вагою 0,73 г., вартістю 906,97 грн., які належать ОСОБА_9 та перебували у користуванні її малолітньої доньки ОСОБА_24 , після чого почала тікати з місця вчинення злочину.

Малолітня ОСОБА_24 , усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_3 , намагалась наздогнати ОСОБА_3 , однак остання із викраденим майном з місця злочину зникла, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинила майнової шкоди потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 3 143,33 грн.

Крім того, 23 серпня 2019 року близько 13:00 год., ОСОБА_3 знаходилась біля будинку № 10 по вул. Чкалова в м. Біла Церква Київська область, де побачила раніше незнайому малолітню ОСОБА_25 , 2010 року народження, на шиї якої помітила золотий ланцюжок із хрестиком, після чого у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці у вказаний час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, підійшла до малолітньої ОСОБА_25 та, під надуманим приводом, нібито хоче зняти нитку з ланцюжку, відкрито заволоділа зняла з шиї малолітньої золотий ланцюжок, 585 проби, вагою 5,3 г., вартістю 6 647,25 грн., разом із золотим хрестиком, 585 проби, вагою 0,68 г., вартістю 840,02 грн., які належать ОСОБА_25 . Після цього, повідомивши малолітній ОСОБА_25 неправдиві відомості про те, що золотий ланцюжок розірвався, взяла його в руки, разом із хрестиком та з місця вчинення злочину зникла, чим спричинила потерпілому ОСОБА_25 майнової шкоди, на загальну суму 7 487,27 грн.

Крім того, встановлено, що 24 серпня 2019 року, близько 19:40 год., ОСОБА_3 знаходилась на дитячому майданчику буд. АДРЕСА_3 , де побачила раніше незнайомому малолітню ОСОБА_26 , 2012 року народження, на шиї якої помітила золотий ланцюжок із хрестиком, після чого у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці у вказаний час, підійшла до малолітньої ОСОБА_26 , та запропонувала зробити зачіску, на що малолітня погодилась. Після чого, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, відкрито заволоділа зняла з шиї малолітньої ОСОБА_26 , золотий ланцюжок плетіння «Лав» 585 проби, довжиною 45 см., вагою 2 г, вартістю 2 470,66 грн. із золотим хрестиком з розп`яттям «Ісуса Хреста», 583 проби, вагою 1 г., вартістю 1 235,33 грн., які належать ОСОБА_7 та перебували у користуванні її малолітньої доньки ОСОБА_26 . Усвідомлюючи, що її дії помічені малолітньою ОСОБА_26 , ОСОБА_3 поклала вироби до своєї жіночої сумки, та пообіцявши повернутись, залишила місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись викраденим майном власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 3 705,99 грн.

Такі дії ОСОБА_3 , стороною обвинувачення, кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Крім того, 29 серпня 2019 року близько 18:30 год., ОСОБА_3 знаходилась на гральному майданчику двору буд. АДРЕСА_4 , де побачила раніше незнайомого малолітнього ОСОБА_27 , 2011 року народження, на шиї якого помітила золоті вироби, а саме ланцюжок із хрестиком, після чого у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, підійшла до малолітнього ОСОБА_27 під приводом того, що у останнього забруднився верхній одяг та запропонувала свою допомогу. В той час, як малолітній ОСОБА_27 відволікся, ОСОБА_3 умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, таємно від оточуючих розстібнула та зняла з шиї малолітнього ОСОБА_27 золотий ланцюжок плетіння «Анкард», 585 проби, довжиною 45 см., вагою 2,5 г., вартістю 3 199,75 грн., на якому знаходився золотий хрестик з розп`яттям «Ісуса Христа», 585 проби, вагою 1 г., вартістю 1 279,90 грн., належні ОСОБА_6 , та які перебували у користуванні її малолітнього сина ОСОБА_27 . Після цього, ОСОБА_3 непомітно сховала золоті вироби у свою жіночу сумку та залишила місце вчинення злочину із викраденим майном, яким в подальшому розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 4 479,65 грн.

Крім того, 30 серпня 2019 року близько 18:30 год., ОСОБА_3 знаходилась біля будинку АДРЕСА_5 , де побачила раніше незнайому малолітню ОСОБА_28 , 2012 року народження, на шиї у якої помітила золотий хрестик на мотузку, після чого у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці у вказаний час, підійшла до малолітньої ОСОБА_28 та запропонувала заплести останній волосся, на що малолітня погодилась. В свою чергу, ОСОБА_3 , заплітаючи волосся, вийняла зі своєї сумки ножиці та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, таємно від оточуючих, непомітно для малолітньої, розрізала мотузок та зняла золотий хрестик вагою 1,2 г., 585 проби, який належить ОСОБА_17 та перебував у користуванні її малолітньої доньки ОСОБА_28 . Після цього, ОСОБА_3 залишила місце вчинення злочину із викраденим майном, завдавши потерпілій ОСОБА_17 майнової шкоди на загальну суму 1 531,44 грн.

Такі дії ОСОБА_3 , стороною обвинувачення, кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім цього, 30 серпня 2019 року, близько 19:00 год., ОСОБА_3 знаходилась біля будинку № 20 по бул. Олександрійському в м. Біла Церква Київська область, де побачила раніше незнайому малолітню ОСОБА_29 , 2013 року народження, на шиї якої помітила мотузок із золотими вставками та золотий хрестик, після чого у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці у вказаний час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, підійшла до малолітньої ОСОБА_29 та, під надуманим приводом, запропонувала поправити мотузок із хрестиком, після чого відкрито заволоділа зняла з шиї малолітньої вказаний мотузок із золотими вставками та золотий хрестик, 585 проби, загальною вагою золота 1,5 г., вартістю 1 914,30 грн., який належить ОСОБА_16 та перебували у користуванні його малолітньої доньки ОСОБА_29 . Повідомивши неправдиві відомості про те, що мотузок розірвався, ОСОБА_3 , розуміючи, що малолітня ОСОБА_29 не здогадується про її злочинні наміри, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, пообіцяла повернути мотузок із хрестиком та залишила місце злочину разом із викраденим майном, чим завдала потерпілому ОСОБА_16 майнової шкоди на загальну суму 1 914,30 грн.

Такі дії ОСОБА_3 , стороною обвинувачення, кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

В судовому засіданні, ОСОБА_3 надала покази, які узгоджуються з обставинами, зазначеними у пред`явленому їй обвинуваченні, правову кваліфікацію своїх дій не оспорювала, пояснила, що приводом вчинення злочинів стало скрутне матеріальне становище, шкодувала про вчинене, завдану шкоду пообіцяла виплачувати потерпілим частинами, цивільні позови ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 визнала.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, отримавши згоду учасників судового провадження, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо обставин, які ними не оспорювалась, оскільки вони розуміли правильно їх зміст, сумнівів у добровільності їх позиції не було, а їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 186 КК України, тобто, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Згідно ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та згідно п. 6 ч. 1 ст. 66 КК України, - обставиною, що обтяжує покарання: вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.

Згідно Вимоги УІТ ГУНП в Київській області № 5/22320/109/1001/02-2019 від 04 вересня 2019 року, ОСОБА_3 раніше не судима.

Відповідно до довідки КП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» від 13 вересня 2019 року № 1661, ОСОБА_3 , за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не зверталася.

Згідно довідки-характеристики, виданої виконкомом Піщанської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 14 листопада 2019 року № 551, ОСОБА_3 виховує 2-х неповнолітніх дітей, в даний час працює двірником в ПП ОСОБА_30 (без оформлення), скарг на неї від жителів села не надходило, алкогольними напоями не зловживає.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 має дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого в кримінальному провадженні від 20 січня 2020 року, наданої в порядку ст. 314-1 КПК України, зі слів ОСОБА_3 , про скоєне жалкує, стверджує, що після налагодження свого матеріального становища буде віддавати борги потерпілим, скоїла злочин через нестачу коштів. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, спосіб життя, а також середній рівень ймовірності вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважав, що виправлення особи можливе без позбавлення або обмеження волі та вона не становить високої небезпеки для суспільства. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним проходження пробаційної програми «Зміна кримінального мислення».

Таким чином, з огляду на ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_3 злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких та тяжких злочинів, встановлені судом обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу ОСОБА_3 , досудову доповідь органу з питань пробації, думку потерпілих, суд вважає, що досягнення мети покарання визначеної у ст. 50 КК України, а саме виправлення засудженої та попередження нею та іншими особами нових кримінальних правопорушень, можливе шляхом призначення покарання в межах санкції: ч. 1 ст. 186 КК України, - два роки позбавлення волі, ч. 2 ст. 186 КК України, - чотири роки позбавлення волі, ч. 2 ст. 185 КК України, - два роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 належить визначити остаточне покарання чотири роки позбавлення волі.

Суд вважає, що враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_3 злочинів, вид та строк визначеного їй покарання, встановлені обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу ОСОБА_3 , яка кримінальні правопорушення вчиняє вперше, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доповідь органу з питань пробації, який вважає, що ОСОБА_3 має середній ризик небезпеки для суспільства та вчинення повторного кримінального правопорушення і може бути виправлена без призначення покарання у виді позбавлення чи обмеження волі, суд вважає за можливе, на підставі ч. 1 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, покладенням обов`язків передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та, за пропозицією органу з питань пробації, обов`язку передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: виконувати заходи передбачені пробаційною програмою «Зміна кримінального мислення».

Суд вважає, що покладення перелічених обов`язків буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 .

Згідно постанови про визнання речовим доказом, приєднання його до матеріалів провадження від 31 липня 2019 року, від 31 серпня 2019 року визнані речовими доказами: золотий хрестик на нитці чорного кольору, долучений ОСОБА_16 та золотий хрестик, що долучений ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, їх належить вважати такими, що повернуті власникам, оскільки є розписки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 про їх отримання для зберігання.

Згідно цивільного позову, ОСОБА_6 просила: стягнути із ОСОБА_3 на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 4 479,65 грн.

Відповідно до цивільного позову, ОСОБА_7 просила: стягнути із ОСОБА_3 на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 3 705,99 грн. та моральну шкоду 300 грн.

Згідно цивільних позовів, ОСОБА_8 просила: стягнути із ОСОБА_3 на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 951,54 грн. та моральну шкоду 1 000 грн.

Відповідно до цивільних позовів ОСОБА_9 просила: стягнути із ОСОБА_3 на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 3 143,33 грн. та моральну шкоду 2 000 грн.

Згідно цивільних позовів, ОСОБА_10 просив: стягнути із ОСОБА_3 на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 7 487,27 грн. та моральну шкоду 2 000 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання ОСОБА_3 цивільних позовів не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, адже вони стосуються виключно завданої нею майнової та моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно абз. 2 ч. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Суд зазначає, що розмір збитків потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , які вони зазнали внаслідок вчинених ОСОБА_3 крадіжок, останньою не оспорювався.

Отже, розмір збитків завданих ОСОБА_7 становить 3 705,99 грн., ОСОБА_6 4 479,65 грн., ОСОБА_8 951,54 грн., ОСОБА_9 3 143,33 грн., ОСОБА_10 7 487,27 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 їх не відшкодувала.

Таким чином, цивільні позови ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 в частині стягнення майнової шкоди, на підставі ч. 1 ст. 1177 ЦК України, підлягають до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд зазначає, що заявлена ОСОБА_7 , ОСОБА_31 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 моральна шкода відповідає вимогам розумності та справедливості, адже не є надмірною та ураховує характер правопорушення, глибину душевних страждань, ступінь вини ОСОБА_3 , адже кримінальні правопорушення були вчинені у присутності їх дітей, умисно. Це вплинуло на поведінку як дітей, спричиняло їм та їхнім батькам дискомфорт, оскільки їх залучали до слідчих дій.

Таким чином, цивільні позови ОСОБА_7 , ОСОБА_31 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України підлягають до задоволення.

За викладених обставин, зважаючи на те, що заявлені цивільні позови не суперечать закону, ОСОБА_3 заявлені в них вимоги визнала, таке визнання не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне їх задовольнити на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 374, 395, 475, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання:

1) за ч. 1 ст. 186 КК України два роки позбавлення волі;

2) за ч. 2 ст. 186 КК України чотири роки позбавлення волі;

3) за ч. 2 ст. 185 КК України два роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, п. 4 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 протягом іспитового строку такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) виконувати заходи, передбачені пробаційною программою «Зміна кримінального мислення».

Речові докази: золотий хрестик на нитці чорного кольору, долучений ОСОБА_16 та золотий хрестик долучений ОСОБА_3 , - вважати повернутими власникам.

Цивільні позови ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до ОСОБА_3 , про стягнення майнової та моральної шкоди, - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 4 479,65 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 3 705,99 грн. та моральну шкоду 300 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 951,54 грн. та моральну шкоду 1 000 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 3 143,33 грн. та моральну шкоду 2 000 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 7 487,27 грн. та моральну шкоду 2 000 грн.

Вирок набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з особливостями визначеними ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1

Київської області