Єдиний унікальний номер 725/4403/20
Номер провадження 1-кп/725/215/20
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

07.10.2020 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:
головуючої судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці матеріали кримінального провадження №0000659 від 13 липня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Першотравневому районному суді м.Чернівці перебуває кримінальне провадження №0000659 від 13 липня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

02 жовтня 2020 року через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Своє клопотання прокурор мотивував тим, що на час звернення до суду із вказаним клопотанням, ризики встановлені слідчим суддею при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у ході досудового розслідування не відпали, ОСОБА_3 може вчиняти дії щодо переховування від суду, оскільки у нього немає зареєстрованого місця проживання на території Чернівецької області, а згідно наявної інформації, останній проживає в м.Єнакієве, Донецької області. Крім того, на думку прокурора, обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого, свідка, з метою зміни їх показань в суді, а також може продовжувати займатися злочинною діяльністю, так як він не працює, не має постійного джерела доходів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину.

Просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою до 60 діб.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували щодо заявленого прокурором клопотання. Зокрема адвокат ОСОБА_4 зазначив, що клопотання не відповідає вимогам процесуальних документів, встановленим нормами КПК; прокурором не наведено доказів щодо наявності обґрунтованих ризиків, а тому, у задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Заслухавши думку присутніх у підготовчому судовому засіданні учасників процесу з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 01.09.2020 року обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.10.2020 року.
Конституційний Суд України у своєму рішенні №1-28/2017 вказує на те, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.
Така позиція Конституційного Суду України узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України" вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36).
Конституційний Суд України зазначає, що у підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України" роз`яснив, що при вирішенні питання доцільності застосування (продовження) тримання обвинувачених під вартою, судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.
Вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», чітко визначено, що, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, а отже, суд при розгляді клопотання враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄСПЛ від 09 жовтня 2014 року у справі "Чанаєв проти України", згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення….
Враховуючи наведене вище, а також зважаючи на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, пов`язаного із застосуванням фізичного насильства до потерпілого, раніше судимий, на території Чернівецької області не має постійного зареєстрованого місця проживання, докази щодо його офіційного працевлаштування відсутні, суд приходить до висновку, що встановлені під час застосування запобіжного заходу ризики на даний час не зменшились, а тому, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка, у зв`язку із чим, вважає за необхідне продовжити відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, з посиланням на докази, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, ані обвинуваченим ОСОБА_3 , ані його захисником ОСОБА_4 суду не надано.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.5,7,49,177,183,199 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній Установі Чернівецький слідчий ізолятор до 60 (шістдесяти) діб, тобто до 05 грудня 2020 року.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1