Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/773/20
Провадження № 1-кп/542/174/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2020 року Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000253 від 21.05.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Красний Луч Луганської області, громадянки України, без освіти, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
20.05.2020 року близько 17:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 , будучи допущеною до господарства власницею. Побачила у присутньої власниці ОСОБА_3 , гаманець з грошима, у результаті чого у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите заволодіння вищезазначеного майна.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , вихопила з рук ОСОБА_3 гаманець, витягнула з нього гроші в сумі 3000 грн. Після чого ОСОБА_4 вийшла з житлового будинку.

Викраденим ОСОБА_4 надалі розпорядилася на власний розсуд.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
23 червня 2020 року була укладена Угода про визнання винуватості між прокурором Новосанжарського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_4 .

Відповідно до укладеної угоди:

- підозрювана ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість в зазначеному діянні, щиросердечно розкаялася і зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.186 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачена підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_8 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпіла не заперечувала проти затвердження угоди, підтвердила, що надавала згоду прокурору на укладення угоди.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Злочин, передбачений ч.1 ст.186 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Шкода завдана потерпілій ОСОБА_3 , якою надано письмову згоду прокурору на укладення ним угоди про визнання винуватості (а.с.13).
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст.ст. 470-473, та Кримінального Кодексу України. ЇЇ умови відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Підозрювана під час досудового розслідування та обвинувачена в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнала свою винуватість у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України: відкрите викрадення чужого майна (грабіж); підозрюваній під час досудового розслідування та як обвинуваченій в підготовчому судовому засіданні роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст.476 КПК України.
Так, під час підготовчого судового засідання ОСОБА_4 стверджувала, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст.186 ч.1 КК України, щодо якого вона визнає себе повністю винуватою, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які їй роз`яснені судом.
Крім того, ОСОБА_4 підтвердила, що вищезазначена угода про визнання її винуватості укладена нею з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз, не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Новосанжарського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 і ОСОБА_4 і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України та санкції зазначеної статті.
Так, санкція ч.1 ст. 186 КК України, яка була чинною на час вчинення правопорушення (20.05.2020 року), передбачала покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до чотирьох років.
01.07.2020 року набрав чинності ЗУ «Про ввесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII.
Вказаним Законом внесені зміни до ч.1 ст. 186 КК України, згідно яких з 01.07.2020 року передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до чотирьох років.
Згідно з ч.1, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Санкція ч.1 ст. 186 КК України в чинній редакції частково посилює кримінальну відповідальність щодо мінімального та максимального розміру штрафу.
Враховуючи, що кримінальне правопорушення вчинено 20.05.2020 року, тобто до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року, то цей Закон не має зворотної дії щодо мінімальної та максимальної межі розміру штрафу, визначеного у санкції ч.1 ст. 186 КК України.
Таким чином, обвинуваченій слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі в межах санкції ч.1 ст. 186 КК України, в редакції чинній на час вчинення правопорушення (20.05.2020 року).
Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.
Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілого або держави, відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченої не обирався.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 374-376, 394, 395, 474, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 23 червня 2020 року, укладену між прокурором Новосанжарського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000253 від 21.05.2020 року.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази:
-гаманець та кошти в сумі 400 грн., які передані на зберігання під розписку ОСОБА_3 - залишити ОСОБА_3 ;
-4 липких стрічки, 4 липких стрічки, фрагмент сліду взуття, фрагмент сліду протектору транспортного засобу, приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області області, з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1