Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/553/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2020 року. м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 березня 2019 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш Івано-Франківської області, громадянина України, не одруженого, без утриманців, із середньо-спеціальною освітою, такого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
-07 грудня 1992 року вироком Синельниковського міського суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців з конфіскацією майна;
-19 вересня 1996 року вироком Богунського районного суду міста Житомир за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з конфіскацією майна;
-23 листопада 2001 року вироком Автозаводського районного суду міста Кременчук Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки;
-11 травня 2005 року вироком Синельниковського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років;
-08 листопада 2013 року вироком Дзержинського міського суду Донецької області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки; 22 травня 2017 року звільнився з місць позбавлення у зв`язку з відбуттям покарання,
визнано винуватим та засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією належного майна.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави суму процесуальних витрат в розмірі 790 грн. 96 коп.
Вирішено питання речових доказів у відповідності до ст. 100 КПК України.

за участю сторін кримінального провадження:
за участі прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

В апеляційних скаргах:
- захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції змінити в частині кваліфікації дій обвинуваченого, визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, звільнити на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю три роки.
Свої вимоги мотивує наступними доводами.
Відсутня, на думку захисника, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, оскільки ОСОБА_6 проник до будинку в той час, коли в ньому нікого не було, викрав майно таємно від господаря.
При цьому, нападу на будь-кого при викраденні майном обвинувачений не здійснював; після заволодіння майном останній помічений потерпілим, який також не знав про викрадення його майна, а дізнався про те лише після затримання обвинуваченого поліцією.
Захисник посилається на п.п. 4, 6 Постанови Пленуму ВСУ № 10 від 06.11.2009 року з приводу кваліфікації дій обвинуваченого та розмежування кваліфікації крадіжки, грабежу та розбою, зважаючи на спосіб заволодіння майном потерпілого.
Сторона захисту переконана, що у діях ОСОБА_6 відсутні ознаки нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства, поєднаного з проникненням у житло.
Захист вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_6 як крадіжка, поєднана із проникненням у житло;
- Обвинувачений ОСОБА_6 в поданій ним апеляційній скарзі висуває аналогічні вимоги, що й в його інтересах адвокат, мотивуючи такі вимоги аналогічними апеляційній скарзі адвоката доводами, що їх викладено вище.
Також зазначає, що мав намір вчинити таємне викрадення майна з домоволодіння потерпілого, але його було викрито господарем (потерпілим), і він утікав, та був затриманий. Визнає свою вину у вчиненні таємного викрадення майна, проте категорично заперечує наявність умислу на напад, погрозу життю потерпілого з метою заволодіння майном.
Крім того, зазначає, що судом як речовий доказ зазначено ніж, як на підтвердження існування загрози життю потерпілого, однак, під час судового розгляду даний ніж не був пред`явлений суду і сторонам для дослідження.

Короткий зміст суті справи:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винуватим за вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаного з проникненням у житло, при наступних обставинах.
ОСОБА_6 , 28 липня 2017 року, в період часу з 14 години 10 хвилин по 14 години 50 хвилин, діючи умисно, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, за попередньою змовою із невстановленою досудовим слідством особою, прибули до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_6 разом із невстановленою слідством особою, скориставшись відсутністю власника домоволодіння, шляхом пошкодження вікна проникли до приміщення вказаного будинку, звідки, таємно, з шкатулки, яка знаходилась на тумбі в спальній кімнаті, викрали срібний ланцюжок вагою 23, 10 грами, срібний перстень з каменем, срібну каблучку із золотими пластинами та перлиною білого кольору, срібну каблучку вагою 2, 17 грами, срібну каблучку, прямокутну, вагою 6, 21 грами, одну пару срібних сережок у вигляді пелюсток, срібну сережку, одну пару золотих сережок із ланцюжками, пару золотих сережок, одну пару срібних сережок з білим камінцем, каблучку з жовтим камінцем, кулон з жовтим камінцем, сережки з жовтим камінцем, вартість яких згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №3017 від 13.09.2017 року становить 5 308,57 грн.
В подальшому, перебуваючи на кухні вказаного будинку, розуміючи що їх протиправні дії були помічені власником домоволодіння ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, дістав розкладний ніж та почав погрожувати останньому, подолавши у такий спосіб можливість потерпілого до протидії та викликавши у нього острах, що становило реальну загрозу для життя та здоров`я ОСОБА_9 .
Після цього ОСОБА_6 , разом із невстановленою слідством особою, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, однак розпорядитися викраденим майном не зміг, оскільки був затриманий.
Вказаними протиправними діями потерпілому ОСОБА_9 заподіяно майнову шкоду у розмірі 5 308,57 грн.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги та просили її задовольнити; думку прокурора, який просив вирок суду першої інстанції залишити без зміни, апеляційні скарги захисника та обвинуваченого залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
За змістом положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи та є взаємоузгодженими між собою та відповідають фактичним обставинам справи.

Незважаючи на часткове визнання свої вини обвинуваченим ОСОБА_6 його вина за ч.3 ст. 187 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, зібраними під час досудового розслідування та під час судового слідства, проведеного судом першої інстанції і, зокрема показанями:

- потерпілого ОСОБА_9 який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що 28 липня 2017 року він вдома ремонтував кран, і поїхав до магазину за прокладками. Його не було близько 30 хв. Коли повернувся додому зайшов у веранду і почув, що в будинку хтось розмовляє, але подумав, що забув вимкнути радіо. Відчинивши двері в кухню побачив двох незнайомих чоловіків, один з них ОСОБА_6 , який стояв біля холодильника, а інший невідомий чоловік, вищий на зріст зі світлим волоссям стояв біля вікна. Чоловік, що стояв біля вікна сказав, що вони проходили мимо і не туди зайшли. В нього в руках був мобільний телефон він хотів викликати поліцію, але ОСОБА_6 вихопив ніж і почав розмахувати ним з вимогою випустити їх з будинку. Він розцінив погрози ножем як небезпеку для себе (ніж був близько 25 см) та не бачив сенсу намагатися їх затримати, оскільки їх було двоє, ще один і з ножем. Першим вибіг невідомий чоловік, а за ним ОСОБА_6 . Він вибіг за ними. Коли він почав кричати повискакували сусіди, ОСОБА_6 озирнувся, і так як був у тапках, перечепився і впав. Тоді він його наздогнав. Збіглися сусіди зв`язали ОСОБА_6 , коли зв`язували з його кишені випав ніж, яким він погрожував і лежав у траві доки не приїхала поліція. Що в нього викрали він не знав, лише коли почали огляд обвинуваченого, то побачив як останній з карману дістав прикраси його дружини. Пізніше поліція сказала йому оглянути будинок з метою виявлення крадіжки інших речей і в кухні на стільці він побачив замотаний у покривало ноутбук, на якому була відсутня відеокамера. До моменту, коли ОСОБА_6 не почав розмахувати ножем він хотів викликати поліцію, а до її приїзду затримати злочинців.
- свідка ОСОБА_10 , який суду першої інстанції пояснив, що він є депутатом Олександрійської міської ради, на його виборчому окрузі сталося кримінальне правопорушення в кінці липня 2017 року. До нього зателефонували сусіди і повідомили, що не можуть викликати поліцію. Він поїхав до відділу поліції, де йому повідомили, що працівники поліції вже поїхали на місце злочину за викликом по АДРЕСА_3 . Він також поїхав туди. Коли він під`їхав, то побачив, що зібралися люди, а поліція тримала ОСОБА_6 . Потім почали проводити огляд затриманого. Він також підписував протокол огляду, але не пам`ятає в якості понятого чи свідка. ОСОБА_6 давав пояснення, які записували працівники поліції. В присутності понятих з кишені обвинувачений дістав кошти близько 500 грн. та золоті і срібні прикраси і викладав на капот його автомобіля. Працівниками поліції проводився опис даних речей. Все це проходило на вулиці між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 . З його участю також проводився слідчий експеримент.
- свідка ОСОБА_11 , яка суду першої інстанції пояснила, що влітку 2017 року, точної дати не пам`ятає, після обіду, вона була вдома, коли прибіг син і повідомив, що сусід затримав «чорного чоловіка». Вона вийшла на вулицю, де побачила, що ОСОБА_9 тримає обвинуваченого ОСОБА_6 , там вже був і її чоловік та ще декілька сусідів, які хотіли побити ОСОБА_6 , але вона заперечила після чого викликали поліцію. Під час особистого огляду у ОСОБА_6 виявили грошові кошти та прикраси. ЇЇ чоловік був запрошений понятим під час огляду ОСОБА_6 . Біля підозрюваного в траві знайшли невеликий ніж (маленький, але за формою нагадував мисливський), обвинувачений сказав, що то його ніж, грошові кошти і два телефони, які вилучені були під час його огляду, а про прикраси повідомив, що він викрав їх у ОСОБА_9
- свідка ОСОБА_12 , який суду першої інстанції пояснив, що влітку 2017 року повертався додому з роботи і побачив як йому на зустріч біг невідомий чоловік, а за ним вибігав ОСОБА_6 , а слідом ОСОБА_9 , який кричав «ловіть, держіть». З вулиці було видно, що ОСОБА_9 вибігає з будинку за ОСОБА_6 . ОСОБА_6 перечепився і впав, підбіг ОСОБА_9 , потім підійшов і він та ще двоє сусідів. Вони зв`язали ОСОБА_6 і викликали поліцію. Під час огляду ОСОБА_6 були виявлені та вилучені прикраси, що належали дружині ОСОБА_9 . Біля обвинуваченого знайшли невеликий ніж близько 20 см.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується іншими зібраними по даному епізоді доказами оголошеними і дослідженими в суді першої інстанції і, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 28 липня 2017 року з фототаблицями, відповідно до якого оглянуто домоволодіння та прибудинкова територія за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено сліди рук, близько одного метру від входу на територію домоволодіння було виявлено та вилучено складний ніж (т. 1 а. к. п. 225 243);
- протоколом огляду предметів від 20 вересня 2017 року з фототаблицею, відповідно до якого оглянуто складний ніж, з пластмасовою ручкою чорного кольору, який було вилучено 28 липня 2017 року в ході огляду місця події (т. 1 а. к. п. 244 246);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 липня 2017 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 , на фото під №4 впізнав особу, яка здійснила напад на нього 28 липня 2017 року. Відповідно до довідки до протоколу впізнання на фото №4 зображений ОСОБА_6 (т. 1 а. к. п. 248 251);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 08 вересня 2017 року за участю потерпілого ОСОБА_9 , в ході якого він розказав та показав у своєму будинку та на місцевості про обставини вчинення кримінального правопорушення відносно нього (т. 2 а. к. п. 4 6);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 18 вересня 2017 року за участю свідка ОСОБА_10 , в ході якого він розказав та показав на місцевості про обставини затримання ОСОБА_6 (т. 2 а. к. п. 8 10);
- протоколом затримання підозрюваного від 28 липня 2017 року, відповідно до якого під час затримання обвинуваченого проведено його особистий обшук та вилучено, зокрема срібний ланцюжок, срібний перстень з каменем, срібну каблучку із золотими пластинами та перлиною білого кольору, срібну каблучка, срібну каблучку, прямокутну, одну пару срібних сережок у вигляді пелюсток, срібну сережку, одну пару золотих сережок із ланцюжками, пару золотих сережок, одну пару срібних сережок з білим камінцем, каблучку з жовтим камінцем, кулон з жовтим камінцем, сережки з жовтим камінцем (т. 2 а. к. п. 14 16);
- висновком експерта №468 від 28 серпня 2017 року, відповідно до якого виявлені та вилучені в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , сліди рук залишені вказівним пальцем правої руки та долонею правої руки ОСОБА_6 (т. 1 а. к. п. 45 55);
- висновком судово-товарознавчої експертизи №3017 від 30 вересня 2017 року, відповідно до якого загальна вартість викрадених у потерпілого ОСОБА_9 ювелірних виробів становить 5 308,57 грн.
Крім того, судом першої інстанції досліджено витяги з ЄРДР, протокол прийняття заяв потерпілого про вчинене кримінальне правопорушення, протоколи огляду відеокамери, перегляду відеозапису та перенесення його на цифровий носій, повідомлення про підозру від 29 липня 2017 року, постанови про призначення експертиз, постанову про виділення матеріалів в окреме провадження, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 25 вересня 2017 року, відомості, що мають значення для вирішення долі речових доказів, а також докази наявності та розмір процесуальних витрат, які підтверджують достовірність, можливість використання та допустимість інших досліджених судом доказів.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені докази, зокрема підтверджують достовірність, можливість використання та допустимість інших досліджених судом доказів.
Суд першої інстанції вірно врахував, що потерпілий з обвинуваченим в неприязних стосунках не перебував, жодних об`єктивних причин оговорювати обвинуваченого потерпілим суду стороною захисту не надано.
Показання обвинуваченого щодо відсутності умислу на напад, погрозу життю потерпілого з метою заволодіння майном, не відповідають встановленим судом фактичним обставинами справи і спростовуються сукупністю зазначених вище доказів, а тому такі показання обвинуваченого суд сприймає як позицію захисту.

Незважаючи на доводи апеляційних скарг обвинуваченого та сторони захисту щодо наявності підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 з ч. 3 ст. 187 на ч.3 ст. 185 КК України, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого відповідають наведеному у вироку формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, а також форми вини і мотивів вчинення інкримінованого, згідно вироку, кримінального правопорушення.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, а саме за вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаного з проникненням у житло, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог ст. 94 КПК України.
Відповідно до п. 6. Постанови розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.
Погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації можуть спричинити такі наслідки) (п. 12 Постанови).
Крадіжка( таємне викрадення чужого майна) викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. Дії розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовженні виною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування залежно від характеру насильства чи погрози як грабіж чи розбій.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що обвинувачений, разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, попередньо домовившись між собою, проникли до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який належить потерпілому з метою викрадення майна. При цьому, проникши до будинку, віднайшовши речі та підготувавши їх до винесення за межі будинку, але не отримавши реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ними, були викриті потерпілим. Незважаючи на це, ОСОБА_6 , погрожуючи складним ножем потерпілому, який сприймав ці погрози як реальну небезпеку для свого життя та здоров`я, разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, продовжили свої злочинні дії спрямовані на заволодіння майном потерпілого, після чого, заволодівши майном потерпілого, втекли з місця вчинення кримінального правопорушення.
Зазначене, зокрема підтверджується показаннями потерпілого, а також протоколом проведення з ним слідчого експерименту, в ході яких потерпілий пояснив, що після того, як він викрив злочинні дії обвинуваченого та невстановленої досудовим розслідуванням особи, він хотів їх затримати та викликати поліцію, однак внаслідок демонстрації ножа з боку ОСОБА_6 по відношенню до нього, що сприймалось потерпілим як реальна загроза його життю та здоров`ю, він не чинив опору нападникам та надав їм можливість безперешкодно залишити його домоволодіння з викраденим майном.
Обвинувачений ОСОБА_6 разом з невстановленою особою , будучи поміченими потерпілим припинив свої дії, проте не залишаючи викрадене майно, тримав його при собі, що свідчить про неприпинення реалізації свого умислу на незаконне заволодіння майном, із застосуванням майна намагався втекти з місця злочину.
Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на доказах, які детально викладені в оскаржуваному вироку та підтверджують встановлені судом обставини за ч.3 ст. 187 КК України.
Згідно роз`яснень п.п. 1,3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, тощо).
Положеннями ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Вчинений злочин обвинуваченим, належить до особливо тяжкого злочину, є умисним корисливим злочином, якими завдано майнової шкоди потерпілому.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого встановлено, що він не одружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання не має, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Офіційно не працює та суспільно-корисною працею не займається.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно з ст. 66 КК України, чи обтяжують покарання обвинуваченому, згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в умовах ізоляції від суспільства.

Призначене судом першої інстанції покарання, відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в їх сукупності, колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування вироку суду.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 березня 2019 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначено йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна без зміни.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2