Справа № 401/447/20
№ 1кп/401/183/20

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м.Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 22.02.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кропивницький Кіровоградської області, українки, громадянки України, із повною загальною середньою освітою, не одруженої, яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої;

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України;

з участю:

прокурор ОСОБА_4 ,

представник потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно, за наступних обставин:

В середині грудня 2019 року, в денний час, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_3 , знаходилась у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , в якій проживала разом зі своєю бабусею, ОСОБА_6 - особою з обмеженими можливостями, інвалідом 1 групи, де під подушкою на ліжку останньої побачила грошові кошти.

В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення вказаних грошових коштів.

ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи що її злочинні дії нікому не помітні, таємно викрала із під подушки, яка знаходилась на ліжку вказаної квартири, грошові кошти в сумі 3000 грн.

Після чого, викраденим у такий спосіб майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3000 грн.
Вказаними діями, ОСОБА_3 , вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім того, в кінці грудня 2019 року, в денний час, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_3 , знаходилась у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , у якій проживала разом зі своєю бабусею, ОСОБА_6 - особою з обмеженими можливостями, інвалідом 1 групи, де під подушкою на ліжку останньої побачила грошові кошти.

В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне, викрадення вказаних грошових коштів.

ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи що її злочинні дії нікому не помітні, таємно, повторно викрала із під подушки яка знаходилась на ліжку вказаної квартири, грошові кошти в сумі 3000 грн.

Після чого, ОСОБА_3 , викраденим у такий спосіб майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3000 грн.
Вказаними діями, ОСОБА_3 , скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

Також, на початку січня 2020 року, в денний час, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_3 , знаходилась у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , у якій проживала разом зі своєю бабусею, ОСОБА_6 - особою з обмеженими можливостями, інвалідом 1 групи, де під подушкою на ліжку останньої побачила грошові кошти.

В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення вказаних грошових коштів.

ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи що її злочинні дії нікому не помітні, таємно, повторно викрала із під подушки яка знаходилась на ліжку вказаної квартири, грошові кошти в сумі 1000 грн.

Після чого, ОСОБА_3 , викраденим у такий спосіб майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.
Вказаними діями ОСОБА_3 , скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, в середині січня 2020 року, в денний час, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_3 , знаходилась у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , у якій проживала разом зі своєю бабусею, ОСОБА_6 - особою з обмеженими можливостями, інвалідом 1 групи, де під подушкою на ліжку останньої побачила грошові кошти.

В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення вказаних грошових коштів.

ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи що її злочинні дії нікому не помітні, таємно, повторно викрала із під подушки яка знаходилась на ліжку вказаної квартири, грошові кошти в сумі 1000 грн.

Після чого, ОСОБА_3 викраденим у такий спосіб майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.
Вказаними діями, ОСОБА_3 , скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

Також, в кінці січня 2020 року, в денний час, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_3 , знаходилась у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , у якій проживала разом зі своєю бабусею, ОСОБА_6 - особою з обмеженими можливостями, інвалідом 1 групи, де під подушкою на ліжку останньої побачила грошові кошти.

В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення вказаних грошових коштів.

ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи що її злочинні дії нікому не помітні, таємно, повторно викрала із під подушки яка знаходилась на ліжку вказаної квартири, грошові кошти в сумі 1000 грн.

Після чого, ОСОБА_3 , викраденим у такий спосіб майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.
Вказаними діями, ОСОБА_3 , скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнала, обставини їх вчинення щодо часу, місця, способу вчинення та розміру завданої шкоди не оспорювала. Згідно наданих суду показань обвинувачена в період часу з грудня 2019 року по червень 2020 року тимчасово проживала в квартирі АДРЕСА_4 , яка належить її бабусі ОСОБА_6 . Перебуваючи в квартирі їй стало відомо, що під подушкою на ліжку бабуся тримає грошові кошти. Враховуючи відсутність грошей, вона декілька разів, викрадала грошові кошти, які належали її бабусі ОСОБА_6 , всього викрала 9000 грн., які витратила на власні потреби. У скоєному щиро розкаюється, майнову шкоду повністю відшкодувала, запевнила, що в подальшому вчиняти злочини не буде.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу, визначивши відповідно до правил ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, доходить висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна та таємного викрадення чужого майна, скоєного повторно, чим спричинено потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 9000 грн. доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч.2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), скоєного повторно.

При призначенні покарання, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинуваченою ОСОБА_3 скоєно кримінальний проступок та нетяжкий злочин, вона раніше не судима, не працює, з місця проживання характеризується як особа, на яку скарг не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченої у скоєних кримінальних правопорушеннях, активне сприяння їх розкриттю, відшкодування завданої шкоди.

Обтяжуючих покарання обставин в ході судового розгляду не встановлено.

Відповідно до висновку органу пробації, виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, з урахуванням особи винної ОСОБА_3 , те, що призначене покарання повинно бути необхідним і достатнім для виправлення особи, суд вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на певний строк та ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк. Остаточне покарання суд визначає керуючись правилами ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, враховуючи, що обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому, сприяла розкриттю злочину, повністю відшкодувала завдану шкоду, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових злочинів можливо без відбування покарання і її можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 368, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 185 КК України та за ч.2 ст. 185 КК України, на підставі яких призначити покарання:

за ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 (один) року обмеження волі;
за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 (один) року позбавлення волі.

Керуючись правилами ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 визначити покарання у виді 1 (один) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

В силу п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: муляжі грошових коштів, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Копія вирок після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1

12.10.2020