КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,
представників власника майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою представника Броварської районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, вилучене 01 жовтня 2020 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме:

- три купюри номіналом по 100 доларів США з серійними номерами FF79838665В. HК46272959D,КВ93770385С.
На майно, вилучене 01 жовтня 2020 року під час проведення обшуку в приміщенні Броварського районного управління Головного управління Держпродспоживлужби в Київській області за адресою: Київська обл., м. Бровари. вул. Металургів, буд. 21, за місцем роботи ОСОБА_8 , а саме:
-мобільний телефон «Ірhоnе 7» чорного кольору. НОМЕР_1 :
-службове посвідчення № НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_8 :
-блокнот чорного кольору «Optima», який належить ОСОБА_9 ;
-ноутбук «Lеnovo ideapad 320», MO: PF9XB8225129, з зарядним пристроєм до нього.

Згідно ухвали, слідчий суддя вважав за необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на вилучене майно шляхом заборони розпорядження.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник Броварської районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна відмовити в повному обсязі та зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні повернути власникові, Броварській районній державній лікарні ветеринарної медицини, належний їй ноутбук «Lenovo ideapad 320», MO: PF9XB8225129, із зарядним пристроєм до нього.
Представник посилається на те, що Броварська районна державна лікарня ветеринарної медицини є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, оскільки ноутбук «Lenovo ideapad 320», з зарядним пристроєм до нього, на який було накладено арешт відповідно до оскаржуваної ухвали, був придбаний Броварською районною державною лікарнею ветеринарної медицини, що підтверджується видатковою накладною від 15 березня 2019 року, паспортом, актом введення в експлуатацію.
Апелянт стверджує, що в оскаржуваній ухвалі не міститься жодної конкретики з приводу можливих наслідків арешту майна для Броварської районної державної лікарні ветеринарної медицини як власника ноутбука з зарядним пристроєм до нього, на який накладено арешт, немає ніяких доказів які підтвердили б необхідність такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Окрім цього, Броварська районна державна лікарня ветеринарної медицини вважає, що обмеження права власності не є співмірним завданням кримінального провадження як про це зазначається в ухвалі слідчого судді. Незастосування арешту на майно ноутбук, не може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Так, вилучений ноутбук не містить жодної доказової інформації або ж інформації, яка стосувалась би Броварського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, ОСОБА_8 не працював на ньому та взагалі не має жодного відношення до ноутбука.
Представник стверджує, що вилучення ноутбука було помилковим, адже Броварське районне управління Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, начальником якого є ОСОБА_8 знаходиться в одному приміщенні із Броварською районною державною лікарнею ветеринарної медицини, яка і є власником ноутбука.

Більш того, накладення арешту на ноутбук перешкоджає Броварській районній державній лікарні ветеринарної медицини здійснювати свою діяльність, що є недопустимим особливо в період дії пандемії коронавірусної інфекції з огляду на мету та специфіку роботи закладу.

Заслухавши доповідь судді, доводи представників власника майна, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, Київською місцевою прокуратурою № 6 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000248 від 10 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України
Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з липня по жовтень 2020 року ОСОБА_10 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Броварського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, діючи за попередньою змовою групою осіб з начальником Броварського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області ОСОБА_8 , вчинив злочин у сфері службової діяльності.

Після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_11 був затриманий працівниками правоохоронних органів. В подальшому, після затримання ОСОБА_11 працівниками правоохоронних органів був затриманий ОСОБА_8 .
В подальшому, 01 жовтня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 проведено обшук, під час якого було виявлено та вилучено: три купюри номіналом по 100 доларів США з серійними номерами FF79838665B, HK46272959D, КВ93770385С.
Крім цього, 01 жовтня 2020 року за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем роботи ОСОБА_8 проведено обшук, під час якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Iphone 7» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 ; службове посвідчення № НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_8 ; блокнот чорного кольору «Optima», який належить ОСОБА_8 ; ноутбук «Lenovoideapad 320», MO: PF9XB8225129, із зарядним пристроєм до нього.
02 жовтня 2020 року вказані вище речі та документи були визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні.
02 жовтня 2020 року прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 01 жовтня 2020 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , та майно вилучене під час проведення обшуку в приміщенні Броварського районного управління Головного управління Держпродспоживлужби в Київській області за адресою: Київська обл., м. Бровари. вул. Металургів, буд. 21, за місцем роботи ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2020 року зазначене клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на вказане майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону в цілому дотримався.
Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000248, про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що вищевказане майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідно накласти арешт на майно.

З урахуванням цього, слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно постановою старшого слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 від 02 жовтня 2020 року визнане речовими доказами (а.с. 82-94).
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи автора апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
Ті обставини, що Броварська районна державна лікарня ветеринарної медицини є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, оскільки ноутбук «Lenovo ideapad 320», з зарядним пристроєм до нього був придбаний Броварською районною державною лікарнею ветеринарної медицини, не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, та не спростовують висновків слідчого судді про наявність законних підстав для накладення арешту на майно.
Доводи апеляційної скарги про те, що вилучення ноутбука було помилковим, оскільки Броварське районне управління Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, начальником якого є ОСОБА_8 знаходиться в одному приміщенні із Броварською районною державною лікарнею ветеринарної медицини, яка і є власником ноутбука, також не є визначеними законом підставами для скасування ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, оскільки арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Посилання автора апеляційної скарги на те, що накладення арешту на ноутбук перешкоджає Броварській районній державній лікарні ветеринарної медицини здійснювати свою діяльність, нічим не обґрунтовані та не можуть слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

До того ж, власник майна не позбавлений права звернутись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, визначеному ст. 174 КПК України.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, вилучене 01 жовтня 2020 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , та за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем роботи ОСОБА_8 , згідно переліку вказаного в ухвалі - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Броварської районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6091/2020
Єдиний унікальний номер 757/43042/20
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_13
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1