УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2021 м. Бар Вінницької області

Слідчий суддя Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Барського районного суду Вінницької області клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Барського відділу Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 28.01.2021, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Іванівці, Барського району, Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,

УСТАНОВИЛА:
Старший слідчий ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, таке: 28.01.2021 ОСОБА_5 за допомогою фізичної сили повів малолітню ОСОБА_7 до себе в будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись безпорадним станом останньої, обумовленим її малолітнім віком, із застосуванням фізичної сили роздягнув малолітню ОСОБА_7 , і вчиняв щодо неї розпусні дії сексуального характеру. 28.01.2021 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, 29.01.2021 йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України - вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Слідчий вказує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої, цей злочин є тяжким. В обґрунтування наявності ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу, слідчий посилався на наявність ризику, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та малолітню потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, наголосив на вагомості зібраних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вказав на тяжкість покарання за скоєння цього виду кримінального правопорушення. Зазначив, що підозрюваний не одружений, і хоча раніше не притягався до кримінальної відповідальності, проте вчинив умисний тяжкий злочин щодо малолітньої особи, що свідчить про те, що він може вчиняти насильницькі дії відносно малолітніх дітей. Вказав, що підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працює та не має постійного джерела доходу, хоч має постійне місце проживання, однак, відповідно до характеристики за місцем проживання, відносно нього неодноразово надходили усні скарги щодо порушення громадського порядку і незадовільної поведінки у громадських місцях в нетверезому стані. Прокурор зазначив, що проживання ОСОБА_5 неподалік з малолітньою потерпілою у випадку обрання йому більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застави, свідчить про ризик продовження та повторення ним розпусних дій. Посилаючись на вказане прокурор вважав неможливими застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 не відмовлявся від надання пояснень, заперечив викладені у клопотанні обставини, зазначивши, що не вчиняв жодних розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_7 . На пропозицію слідчого судді розповісти про події 28.01.2021 зазначив, що бачив у той день потерпілу, однак вони розійшлися у різних напрямках і додому він її не вів.

Захисник зазначив, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є занадто суворим і просив застосувати до нього цілодобовий домашній арешт. Водночас вказав, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення є необґрунтованою, вказав на недостатність доказів на її обґрунтування. Зазначив, що станом на момент розгляду клопотання ще не проведені відповідні експертизи вилучених в ході обшуку речей, які могли б підтвердити причетність ОСОБА_5 до описаних у клопотанні діянь. Захисник піддав сумніву показання потерпілої та свідків, зазначивши, що всі свідки є родичами потерпілої, а тому є зацікавленими. На спростування зазначених у клопотанні ризиків для кримінального провадження захисник посилався на те, що підозрюваний до кримінальної відповідальності притягується вперше, тому немає підстав на обґрунтування ризику продовження ним протиправної діяльності, має постійне місце проживання, соціальні зв`язки, а саме має дитину. Водночас захисник вказав, що ризик впливу на свідків і малолітню потерпілу міг би мати місце, якби підозра у вчиненні кримінального правопорушення була обґрунтованою, однак вважав наявність лише цього ризику недостатнім для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

У відповідь на аргументи захисту прокурор зазначив, що підстав піддавати сумніву показання потерпілої та свідків немає, оскільки сам підозрюваний не вказував на наявність неприязних відносин із потерпілою та її сім`єю, тому підстави для обмови відсутні.

Заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали клопотання з додатками, що зібрані у ході досудового розслідування, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам статей 183, 184 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КК України вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, станом на момент розгляду клопотання підтверджується зібраними досудовим розслідуванням доказами, а саме:

-показаннями малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , зафіксованими у протоколі додаткового допиту неповнолітнього потерпілого від 29.01.2021, яка зазначила про вчинення щодо неї розпусних дій ОСОБА_5 у його будинку, якого знала раніше як односельчанина, який бував у них вдома; за змістом показань події 28.01.2021 описані детально, логічно і послідовно;

-показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_8 , зафіксованими у протоколі додаткового допиту від 29.01.2021, яка була очевидцем того, як дорослий чоловік прийшов до них на подвір`я і пропонував віддати їм сенсорні мобільні телефони, сережки та красивий одяг, пізніше свідок бачила, як цей чоловік схопив потерпілу ОСОБА_7 за руку та повів через городи у невідомому напрямку; показання неповнолітнього свідка є детальними, логічними і послідовними;

-показаннями свідків ОСОБА_9 (сестра потерпілої) і ОСОБА_10 (матір потерпілої), які розповіли про те, що шукали малолітню ОСОБА_11 , оскільки ОСОБА_8 розповіла, що її забрав дорослий чоловік, і які стали очевидцями того, в якому стані вона повернулася додому.

Слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вбачає підстав піддавати сумніву показання цих свідків, які в сукупності та взаємозв`язку, і з урахуванням пояснень підозрюваного, дають достатні підстави вважати підозру, висунуту ОСОБА_5 , обґрунтованою.

Слідчий суддя також вважає, що прокурор довів наявність ризиків, що ОСОБА_5 може впливати на малолітніх потерпілу і свідка, а також на інших свідків, з огляду на те, що він проживає неподалік від них, згідно з довідкою-характеристикою, виданою Луко-Барською сільською радою, на ОСОБА_5 до сільської ради неодноразово надходили усні скарги щодо порушення громадського порядку, а також з огляду на тяжкість покарання, яке передбачене санкцією частини 2 статті 156 КК України. Наявність цього ризику не заперечив і захисник.

З урахуванням тяжкості покарання і характеру правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , яке є злочином сексуального характеру щодо малолітньої особи, що неодмінно спричиняє значний суспільний осуд, слідчий суддя вважає доведеним ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя враховує також, що зібрані на момент вирішення клопотання досудовим розслідуванням докази є вагомими, злочин є тяжким і за нього передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, оскільки наявність утриманців не доведено, відсутність у нього постійного місця роботи. Особливостей стану здоров`я, які б перешкоджали утриманню під вартою в судовому засіданні не встановлено. Враховується також негативна репутація підозрюваного і ризик повторення ним таких дій щодо малолітніх, оскільки злочини сексуального характеру характеризуються високим ступенем ймовірності рецидиву.

Наведені вище обставини дають підстави для відхилення тверджень захисника про наявність підстав для обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Відтак, у судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезгаданим ризикам.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання слідчого, погоджене прокурором, необхідно задовольнити і застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Враховуючи норми частини 4 статті 184 КПК України, за якими слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, враховуючи характер злочину, пов`язаного із сексуальним насильством, розмір застави не визначається.

Керуючись статтями 176-178, 182-184, 186-187, 193,194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Іванівці, Барського району, Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Визначити строк дії ухвали 60 днів, який слід обраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 .

Закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - 28.03.2021.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1