УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , дослідивши матеріали скарги ОСОБА_2 , в інтересах засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу незаконного утримання останнього під вартою посадовими особами ДУ «Київський слідчий ізолятор» в порядку ст. 206 КПК України,
в с т а н о в и в:
20.07.2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 з приводу незаконного утримання останнього під вартою посадовими особами ДУ «Київський слідчий ізолятор» в порядку ст. 206 КПК України. В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_3 було засуджено вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 25.07.2019 за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна. Згідно вироку, строк покарання ОСОБА_3 рахується з моменту затримання та перебування під вартою, із урахуванням правил, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України у редакції закону від 26.11.2015 року №838-VІІ, з 26 листопада 2015 року по день набрання вироком законної сили. На 25.05.2020, згідно правил, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України у редакції закону від 26.11.2015 року №838-VІІ, ОСОБА_3 відбув покарання строком 9 років, яке призначено судом першої інстанції. Київським апеляційним судом було відкрите апеляційне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_2 , які не стосуються посилення покарання. Прокурором апеляційна скарга на м`якість покарання щодо ОСОБА_3 не подавалася, тому судом апеляційної інстанції, враховуючи ч. 2 ст. 404 КПК України, в частині призначеного покарання збільшення строку покарання не можливе. Таким чином, на переконання ОСОБА_2 , необхідність застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу відпала.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно з ч.1 ст.206 Кримінального процесуального кодексу України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
За ч.2 ст.206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення свободи особи.
Отже, законодавець визначає, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності правових підстав для такого позбавлення.
За результатами вивчення скарги адвоката ОСОБА_2 , поданої в порядку ст. 206 КПК України на незаконне утримання ОСОБА_3 під вартою, слідчим суддею не отримано відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру про те, що останній утримується під вартою за відсутності правових підстав для позбавлення свободи особи.
Так, згідно відповіді на запит №08/16048 від 27.07.2020 року, наданої ДУ «Київський слідчий ізолятор», ОСОБА_3 утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на підставі вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 25.07.2019 р. Слідчий суддя звертає окрему увагу на те, що питання зміни запобіжного заходу обраного стосовно засудженого до набрання вироком законної сили не належить до питань, що можуть вирішуватись слідчим суддею в порядку, визначеному для розгляду скарг, поданих відповідно до ст. 206 КПК України.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки на даний час ОСОБА_3 на законних підставах утримується під вартою, підстав для доставки його до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи та відповідно для задоволення скарги не вбачається.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 206, 208, 309, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
У задоволенні скарги ОСОБА_2 , в інтересах засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу незаконного утримання останнього під вартою посадовими особами ДУ «Київський слідчий ізолятор» в порядку ст. 206 КПК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1