У Х В А Л А
Іменем України
11.12.2020 року м.Мостиська

ЄУН 448/127/17
провадження №1-В/448/45/20
Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська подання провідного інспектора Мостиського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 , про звільнення від відбування покарання по закінченню терміну випробування засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Судова Вишня, Мостиського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

учасники справи:
прокурорка ОСОБА_5 ,
представник сектору з питань пробації ОСОБА_6 ,
та засуджений ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в :

Провідний інспектор Мостиського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 , звернулася до суду із вказаним поданням, в якому зазначає, що до Мостиського РС з питань пробації поступило розпорядження про виконання постанови Верховного Суду від 22.11.2018 року, яким вирок Мостиського районного суду Львівської області та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 10.11.2017 року змінено, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання, призначеного судом першої інстанції, з випробувальним терміном тривалістю 3 роки та з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 і п.4 ч.2 ст.76 КК України.

Вказує, що засуджений ОСОБА_4 , під час іспитового строку зарекомендував себе з негативної сторони, оскільки згідно даних ОСК ГУНП України у Львівській області такий під час випробувального терміну вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 КК України (кримінальне провадження №0000007), однак обвинувальний вирок відносно нього на даний час законної сили не набрав, оскільки перебуває на розгляді у Львівському апеляційному суді.

Вважає, що в цілому засуджений ОСОБА_4 , виконав покладені на нього судом обов`язки, а тому просить звільнити такого від відбування покарання з випробуванням по закінченню іспитового терміну.

Представник Мостиського районного сектору з питань пробації ОСОБА_6 , в судовому засіданні подання підтримала, покликаючись на обставини, що в ньому зазначені.

Засуджений ОСОБА_4 , в судовому засіданні подання підтримав та просив таке задовольнити.

У судовому засіданні прокурорка ОСОБА_5 , заперечувала проти задоволення подання та вважає його передчасним.

Заслухавши пояснення представника сектору з питань пробації, засудженого ОСОБА_4 , думку прокурорки, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Верховного Суду від 22.11.2018 року вирок Мостиського районного суду Львівської області та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 10.11.2017 року змінено, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання, призначеного судом першої інстанції, з випробувальним терміном тривалістю 3 роки та з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 і п.4 ч.2 ст.76 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 перебуває на обліку в Мостиському РС філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області.

Строк випробування закінчився 13 липня 2020 року.

Відповідно п.9 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст.539 КПК України, має вирішувати зокрема питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений.

Відповідно до вимог ч.3 ст.75 КК України, умовою ухвалення рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Згідно з ч.4 ст.76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Частиною 1 статті 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

З огляду на ч.2 ст.165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Статтею 78 Кримінального кодексу України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст.75 КК України та можливість застосування до нього ст.78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених в ч.2 ст.76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, визначених в ч.1 ст.76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст.75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст.78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Із роз`яснень, викладених в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання вбачається, що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Системний аналіз закону та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України свідчить про те, що саме вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати як порушення умов застосування статті 75 КК України, про звільнення від відбування покарання.

Вказані обставини не суперечать вимогам статті 62 Конституції України про те, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, оскільки лише у разі ухвалення обвинувального вироку за новий злочин, суд зможе призначити засудженому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 КК України, як про це зазначається в ч.3 статті 78 цього Кодексу.

З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_4 під час відбування покарання, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 КК України (кримінальне провадження №0000007).

Вирок суду по вказаному кримінальному провадженні на даний час не набрав законної сили та такий перебуває на розгляду у Львівському апеляційному суді.

За таких обставин, враховуючи що об`єктивно існують дані про те, що вина ОСОБА_4 у вчиненні нового кримінального правопорушення під час іспитового строку буде доведеною, то суд приходить до переконання, що подання є передчасним.

Посилання органу пробації на те, що станом на момент розгляду судом подання, вирок суду щодо ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України не набрав законної сили, а тому він вважається не винуватим і до нього можуть бути застосовані положення ст.78 КК України, спростовуються ст.3 КПК України, відповідно до якої притягнення до кримінальної відповідальності стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання провідного інспектора Мостиського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання ОСОБА_4 необхідно відмовити, з наведених вище мотивів та підстав.

Керуючись ст.ст.75, 78 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання провідного інспектора Мостиського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 , про звільнення від відбування покарання по закінченню терміну випробування засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Особову справу № 05/2019 засудженого ОСОБА_4 повернути до Мостиського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області.

Повний текст ухвали оголошено учасникам справи о 16.45 год. 16.12.2020 року.

Суддя ОСОБА_1

Ухвала набрала законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя ОСОБА_1