Справа № 308/5022/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2020 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000520 від 11.02.2020 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Вапнятка, Лютинський район, Вінницька область, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працює продавцем-консультантом у ТЦ «Епіцентр», неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000520 від 11.02.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.06.2020 року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_4 , 10.02.2020 року, о 18.41 год., керуючи технічно справним транспортним засобом марки «ВАЗ21063», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , у м. Ужгород по вул. Собранецька зі сторони КПП «Ужгород» у напрямку вул. Підгірна, проїхавши ТЦ «Дастор», будучи на перехресті вул. Собранецька та провулка Університетський, проявив неуважність, діючи необережно із злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, у порушення вимог п. п. 1.10, 18.1, 12.3 Правил дорожнього руху, зокрема: п. 1.10 «Пішохідний перехід» пішохідний перехід ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1-5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки шириною тротуарів чи узбіч; п. 18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека; п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

За таких обставин, ОСОБА_4 , не забезпечивши безпеку дорожнього руху, не врахувавши дорожню обстановку, маючи технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на пішохода шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення йому небезпеки для руху, не застосував своєчасно екстрене гальмування та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в той час переходила пішохідний перехід по вул. Собранецька, зі сторони провулка Університетський в сторону ТЦ «Дастор» у м. Ужгород.

У результаті наїзду пішохід ОСОБА_5 згідно з висновком судово-медичного експерта № 164 від 27.04.2020 року отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лобкової та сідничної кісток справа зі зміщенням, забій правого стегна та поперекового відділу хребта, тупа травма живота. Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути виступаючі частини транспорту, що рухався. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно з п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні подав клопотання про закриття кримінального провадження № 0000520 на підставі ст. 46 КК України, в якому зазначає, що враховуючи те, що він вчинив злочин вперше, що підтверджується відомостями із УІЗ ГУНП в Закарпатській області станом на 24.02.2020 року, вину визнає у повному обсязі та у вчиненому щиросердечно розкаюється, сприяв розкриттю правопорушення шляхом надання відповідних показів, примирився з потерпілим та відшкодував завдані збитки, потерпілий до нього претензій не має, а тому існують всі законні підстави для звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. У зв`язку з цим, обвинувачений просить постановити ухвалу про закриття кримінального провадження № 0000520 від 11.02.2020 року про його обвинувачення за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження не заперечила, зауваживши, що примирилися з обвинуваченим, шкода відшкодована їй в повному обсязі та цивільного позову нею не заявлено.

Прокурор щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження не заперечив.

Розглянувши вказане клопотання та заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України (у редакції, чинній на час вчинення злочину), є злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Суд зазначає, що як регламентовано ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

При цьому законодавець чітко визначив, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, за умови посилення, пом`якшення або скасування відповідальність за правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діяла під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК України) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим клопотання задовольнити та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вперше вчинив злочин, який належить до злочину невеликої тяжкості, примирився з потерпілою, яка у судовому засіданні ствердила, що шкода відшкодована їй в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.02.2020 року (справа № 308/1381/20) у рамках даного провадження накладено арешт на тимчасово вилучений автомобіль марки «ВАЗ21063», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 є ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_2 , та залишено останній на зберіганні на спецмайданчику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «а».

Виходячи з приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений на вказане майно згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.02.2020 року (справа № 308/1381/20).

Витрати на залучення експертів за проведення інженерно-транспортних експертиз у даному кримінальному провадженні відшкодуванню не підлягають, оскільки, у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 284-288, 314, 369-372, 392, 395 КПК України, ст. 46 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Закрити кримінальне провадження (єдиний унікальний номер судової справи 308/5022/20), внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000520 від 11.02.2020 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Скасувати арешт майна, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.02.2020 року (справа № 308/1381/20) на тимчасово вилучений автомобіль марки «ВАЗ21063», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого згідно з свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 є ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_2 , та постановлено залишити останній на зберіганні на спецмайданчику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «а».

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ21063», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що переданий на зберігання на спецмайданчику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області повернути власнику або уповноваженій ним особі; автомобіль марки «CITROEN», моделі «C5», д.н.з. НОМЕР_4 вважати повернутим за належністю.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17 липня 2020 року о 15 год. 00 хв.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1