КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_1.,

суддів - ОСОБА_2., ОСОБА_3.

секретаря - ОСОБА_4.,

за участю:

адвоката, який діє в

інтересах заявників

ОСОБА_5., ОСОБА_6. - ОСОБА_7.,

адвоката, яка діє в

інтересах заявника ОСОБА_6. - ОСОБА_8.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційними скаргами адвоката, який діє в інтересах заявників ОСОБА_5. та ОСОБА_6. - ОСОБА_7., на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000072 від 22.11.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

25 травня 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9. про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000072 від 22.11.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.4 ст.358 КК України, а саме: будинку за адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_5, та подальшу його передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст.1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», із забороною всім суб'єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим акредитованим суб'єктам; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях) окрім Міністерства юстиції України, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_5.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 червня 2020 року клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на вищевказане майно. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя послався на врахування належності майна підозрюваному ОСОБА_10., до якого можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру, а арешт майна необхідний з метою запобігання можливості знищення або відчуження майна.

На вказану ухвалу адвокат, який діє в інтересах заявника ОСОБА_5. - ОСОБА_7. подав апеляційну скаргу, в якій вважає її незаконною, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки в ухвалі відсутнє належне мотивування, не визначено мети і завдання такого заходу забезпечення кримінального провадження. Вказує, що обшук будинку за адресою: АДРЕСА_1, відбувся 22.05.2020 року, проте клопотання про арешт майна подано до суду 01.06.2020 року та розглянуто судом без виклику заявника. При цьому в ухвалі не вказано які конкретно відомості або сліди містить вищенаведене майно та яким чином дане майно могло бути використане як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 КК України. Також звертає увагу, що ОСОБА_5. перебувала у шлюбі з підозрюваним ОСОБА_10. до 2007 року, та вони вже тривалий час не проживають разом і спільного господарства не ведуть.

Крім того, на зазначену ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_7. подав апеляційну скаргу в інтересах заявника ОСОБА_6., в якій також вважає ухвалу незаконною, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки в ухвалі відсутнє належне мотивування, не визначено мети і завдання такого заходу забезпечення кримінального провадження. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 01 червня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

Прокурор в судове засідання не з'явився, поважність причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності прокурора, оскільки це не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- адвокатів, які діють в інтересах заявників - ОСОБА_7. та ОСОБА_8., які підтримали доводи апеляційних скарг та просили їх задовольнити;

- ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів провадження, та ухвали слідчого судді, Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000072 від 22.11.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.4 ст.358 КК України.

18 березня 2020 року в рамках вказаного вище кримінального провадження ОСОБА_10. повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.4 ст.358 КК України. Одне із кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_10., а саме кваліфікований за п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, є особливо тяжким та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_10. перебуває у шлюбі з ОСОБА_5., яка має у власності нерухоме майно, а саме: будинку за адресою: АДРЕСА_1, придбаного за гроші, набуті кримінально протиправним шляхом, тобто відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України.

На підставі наведеного, в порядку, встановленому ст.170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів та у кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні №0000072 накладено арешт на вказане вище нерухоме майно.

Відповідно до ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: 1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан; 4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

Речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Згідно ч.7 ст.100 КПК України у випадках, передбачених п.п.2, 4 та абзацом 7 ч.6 цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу. Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи, що майно є предметом розслідуваних кримінальних правопорушень, могло зберегти на собі сліди злочинів та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, зазначене у клопотанні слідчого нерухоме майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000072.

Тому, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту та передачу речових доказів у кримінальному провадженні №0000072, а саме: передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, майна на яке накладено арешт, слідчий суддя, у відповідності до ст.ст.171-173 КПК України, правильно встановив обґрунтованість визнання майна, таким що містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та прийшов до правильного висновку про те, що у зв'язку з накладенням арешту на майно внаслідок бездіяльності або умисних дій власника його вартість може зменшитись частково або повністю, що призведе до унеможливлення досягнення завдань кримінального провадження в майбутньому.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

При цьому не може бути прийнята до уваги надана адвокатом, яка діє в інтересах ОСОБА_6. - ОСОБА_8., копія договору купівлі продажу житлового будинку, відповідно до якого ОСОБА_6. набув у власність будинок за адресою: АДРЕСА_1, оскільки вказаний договір укладений 29.05.2020 року, вже після звернення прокурора до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об'єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання органу досудового розслідування, діяв у спосіб і у межах законодавства, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги адвоката, який діє в інтересах заявників ОСОБА_5. та ОСОБА_6. - ОСОБА_7., слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2020 року, необхідно залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги адвоката, який діє в інтересах заявників ОСОБА_5. та ОСОБА_6. - ОСОБА_7., залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000072 від 22.11.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.4 ст.358 КК України, а саме: на будинок за адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_5, та передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст.1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», із забороною всім суб'єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим акредитованим суб'єктам; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях) окрім Міністерства юстиції України, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_5, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3