Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/494/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Категоріяч. 2 ст. 289 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2020 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працює, особа з інвалідністю 3 групи, не одружений, на утриманців не має, раніше судимий, останній раз:
- 19.12.2017 Новоукраїнським районим судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України, засуджений до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 20.11.2020 звільнений від відбуття покарання у зв`язку з відбуттям строку. Судимість в установленому закон порядку не знята та не погашена,
застосовано запобіжний захід у вигляді вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000698,за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 289 КК України, строком на шістдесят днів, а саме з 15 год. 55 хв. 10.12.2020 до 15 год. 55 хв.08.02.2021, з визначенням застави у сумі 63060 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 ,підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 289 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000698,за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 289 КК України.

Органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому, що він 10.12.2020 року близько 01.00 год. більш точного часу слідством не встановлено, маючи умисел на вчинення крадіжки, прийшов до подвір`я багатоповерхового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_3 . Перебуваючи там помітив автомобіль марки ЗАЗ 110207 державний номерний знак якого НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , який згідно технічного паспорту серії НОМЕР_3 зареєстрований за ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та перебуває у його користуванні.
ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на вчинення крадіжки чужого майна, з метою реалізації якого останній діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, направлену на викрадення чужого майна, користуючись тим що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу підійшов, до передніх водійських дверцят автомобіля марки ЗАЗ 110207 державний номерний знак якого НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , та за допомогою знайденого ним каменю неподалік автомобіля, розбив скло на дверцятах. В подальшому витягнувши засув та відчинив дверцята автомобіля, таким чином проник до середини автомобіля який власник використовує як сховище, де помітив штатну магнітолу торгової марки Pioner 60wx4 JSD-520, яку за допомогою фізичної сили рук демонтував із панелі автомобіля, та електричну плитку на 2 конфорки «Леміра», взявши до рук вказані речі, покинув салон автомобіля, та в подальшому залишивши місце скоєння злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 10.12.2020 близько 01.00 год. більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реалізувавши свій злочинний умисел на вчинення крадіжки, перебував на подвір`ї багатоквартирного будинку, що знаходиться по АДРЕСА_3 . Знову підійшов до автомобіля марки ЗАЗ 110207 державний номерний знак якого НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , який згідно технічного паспорту серії НОМЕР_3 зареєстрований за ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та перебуває у його користуванні.
ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою реалізації якого останній діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, направлену на викрадення чужого майна, користуючись тим що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов, до передніх водійських дверцят автомобіля марки ЗАЗ 110207 державний номерний знак якого НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , та вже через відчинені двері, після вчинення крадіжки, знову проник до середини автомобіля де помітив у замку запалення ключ. ОСОБА_8 маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом. Без дозволу власника та користувача, з метою заволодіння вказаним автомобілем та реалізації свого злочинного умислу, діючи умисно, повторно, за допомогою фізичної сили рук, зрушив його з місця та розпочав пхати автомобіль, тим самим отримав реальну можливість керувати ним.
В подальшому, ОСОБА_8 усвідомлюючи свої протиправні дії щодо неправомірного заволодіння транспортним засобом, розпочав рухатися на ньому по вул. Курчатова в м. Новоукраїнка Кіровоградської області. Однак пропхавши його на відстань 4,7 метрів, зрозумів що далі рухатись не може, та завершивши свій злочинний умисел, виконавши всі заплановані ним дії, залишив вказаний автомобіль, та покинув місце скоєння злочину.

Ухвалою слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2020 року задоволено клопотання слідчого та відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, з визначенням застави у сумі 63060 грн.

Ухвала мотивована тим, що необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зумовлена ризиками, а саме перебуваючи на волі матиме:
- можливість ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, який підозрюваний вчинив в період не знятої та не погашеної в установленому законом порядку судимості, оскільки йому загрожує реальне покарання у вигляді позбавлення волі, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від органів досудового розслідування та суду;
- можливість впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показань, що не дасть дослідити повно, всебічно та неупереджено всі обставини у кримінальному провадженні;
- застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
А тому враховуючи наведені ризики, наявність обґрунтованої підозри, особу підозрюваного, застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії досудового слідства є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою його підзахисному обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що жодний ризик передбачений статтею 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений. Підозрюваному ОСОБА_8 не має сенсу переховуватись від органів слідства так як, 10.12.2020 року на його мобільний телефон зателефонував оперативний працівник та попрохав прийти для з`ясування обставин, на що останній і погодився. Підозрюваний розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до отримання санкції у вигляді позбавлення волі.

В ухвалі суду першої інстанції про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказано, що ОСОБА_8 може впливати на потерпілого та свідків, однак підозрюваному не має сенсу впливати на даних свідків та потерпілого, оскільки вони вже надали органам досудового розслідування показання.

Крім того, жодних доказів, які б прямо підтверджували причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину передбаченого ст. 289 Кримінального кодексу України, не має.

Підставою для застосування щодо особи запобіжного заходу є наявність реальних ризиків вчинення підозрюваним дій, які перешкоджатимуть належному проведенню досудового розслідування, але в жодному випадку не припущення слідчого.

До клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри, не кажучи вже про тримання особи під вартою.

Враховуючи наведене вище, ухвала слідчого судді Новоукраїнського районного суду від 11 грудня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, висновку суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення,з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

В суді апеляційної інстанції сторона захисту вказувала на необґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Однак, колегія суддів не враховує ці доводи. Не визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_8 в сукупності з мірою покарання, яка загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування їх від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого.
Також, ОСОБА_8 офіційно не працює, не має жодних заробітків, що в свою чергу свідчить про наявність ризику вчинення нових кримінальних правопорушень.

Про наявність вказаного ризику також свідчить те, що раніше ОСОБА_8 притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини.
Більш того, ОСОБА_8 після звільнення від відбування покарання належних висновків не зробив, не шлях виправляння не став та є суспільно-небезпечною особою. Про це свідчить те, що після звільнення ОСОБА_8 20.11.2020 з установи відбування покарання пройшло менше місяця, як йому оголосили підозру у вчиненні нових двох умисних тяжких корисливих кримінальних правопорушень.
Разом з тим, необхідно зазначити про те, що у ОСОБА_8 не має міцних соціальних зв`язків, які є достатнім стримуючим фактором в поведінці обвинуваченого, оскільки останній не одружений та на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має.

Наявність місця проживання, як підстава для зміни запобіжного заходу колегією суддів не можуть бути враховано оскільки ОСОБА_8 проживає у одному населеному пункті разом з потерпілим та свідками. Зазначене надасть змогу підозрюваному впливати на потерпілих та свідків з метою зміни ними своїх покказань.

Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_8 не має жодних заробітків, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, суспільну небезпеку підозрюваного, який після звільнення з місць позбавлення волі через незначний проміжок часу вчинив умисні тяжкі кримінальні правопорушення підозра у яких йому оголошено, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисника та обвинуваченого про необхідність обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Твердження захисника про те, що до ОСОБА_8 можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою,на переконання колегії суддів не спростовують висновок судді про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.

Доводи захисту про необхідність скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 зміні запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою колегією суддів не можуть бути задоволено, оскільки у нього наявні високий ризик можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на потерпілого та свідків, та через брак коштів наявний високий ризик можливого вчинення інших кримінальних правопорушень.
А тому, належна поведінка підозрюваного ОСОБА_8 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та не зможе запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, ризикам незаконного впливу на потерпілого, вчинення нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення а також те, що інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисту про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
А тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів, в якому він обвинувачується, а пред`явлена обвинувачення, є вірогідним та достатнім для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і про існування ризиків запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідка; вчинити нові кримінальні правопорушення.
Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Відмовляючи апелянту у задоволенні його апеляційної скарги колегія суддів враховує обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 289 КК України про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, вагомість наявних доказів доданих слідчим до матеріалів клопотання (протоколом огляду місця події від 10.12.2020 року (а.к. 15-16), протоколом огляду місця події від 10.12.2020 року (а.к. 17-19), протоколом допиту потерпілого від 10.12.2020 року (а.к. 20-22), протоколами допиту свідків ОСОБА_11 від 10.12.2020 року (а.к. 23), ОСОБА_12 від 10.12.2020 року (а.к. 24), ОСОБА_13 від 10.12.2020 року (а.к. 25), ОСОБА_14 від 10.12.2020 року (а.к. 33-34), ОСОБА_12 від 10.12.2020 року (а.к. 35), ОСОБА_13 від 10.12.2020 року (а.к. 36) при цьому свідки попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо недостовірної інформації, протоколом огляду місця події від 10.12.2020 року (а.к. 29-30), протоколом огляду місця події від 10.12.2020 року (а.к. 31-32), протоколом допиту потерпілого від 10.12.2020 року (а.к. 39-40), протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.12.2020 року (а.к. 42-44), протоколом допиту підозрюваного від 11.12.2020 року (а.к. 56-57).

Кримінальні правопорушення в яких підозрюється є: тяжкими, умисними та корисливими.

Отже, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою. Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно
ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На даний час наявні достатні підстави вважати, що за матеріалами даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК Україниа інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт/особисте зобов`язання), на думку колегії суддів не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2020 року необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2020 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000698,за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 289 КК України, строком на шістдесят днів, а саме з 15 год. 55 хв. 10.12.2020 до 15 год. 55 хв.08.02.2021, з визначенням застави у сумі 63060 грн., - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4