УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0004319 від 14.12.2019 за ознаками злочинів, передбачених частинами 2, 3, 4, 5 статті 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, у провадженні слідчого відділу Київського ВП у місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004319 від 14.12.2019 за підозрою ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених частинами 2, 3, 4, 5 статті 191 КК України.
В рамках даного кримінального провадження з допиту потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших встановлено, що пайові внески за договорами про пайову участь у будівництві, укладеними з ЖБК «Комфорт» () у них приймала ОСОБА_11 , яка представлялася бухгалтером ЖБК «Комфорт» і надалі дані грошові кошти на розрахункові рахунки ЖБК «Комфорт» надійшли частково або взагалі не надійшли.

20.08.2020 старшим слідчим СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 10.08.2020 (справа № 947/17449/20 провадження № 1-кс/947/11977/20), був проведений санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_11 , в ході якого виявлено та вилучено зазначене у клопотанні майно.
З метою забезпечення збереження вилученого майна, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна.
В судове засіданні прокурор та слідчий не з`явилися, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за її відсутності.

Від представника ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 надійшли письмові заперечення на клопотання про арешт майна, з яких вбачається, що представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт частково заперечує проти задоволення поданого клопотання.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з клопотання та долучених до нього матеріалів, досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0004319 від 14.12.2019 року здійснюється за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3, 4, 5 статті 191 КК України, в рамках якого про підозру повідомлено громадянку ОСОБА_5 , що підтверджує наявність в рамках даного кримінального провадження в цілому обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення означених кримінальних правопорушень.

Як вбачається з долученої до даного клопотання постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 20.08.2020 року, вилучені речі визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження № 0004319 від 14.12.2019 року.

Так, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо можливості використання частини вилученого майна, за винятком вилучених паспортів та ID-каркти в якості доказів в рамках даного кримінального провадження, оскільки вилучені речі та документи можуть містити відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, в зв`язку з чим, такі речі та документи потребують подальшого дослідження, в тому числі з залученням спеціалістів.

Відтак, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення в тій частині, що підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виявлені під час вищевказаного обшуку речі і документи є речовими доказами в рамках даного кримінального провадження, в свою чергу метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також проведення відповідних процесуальних дій.

Оскільки слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності відповідних осіб, пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, на думку слідчого судді, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
Таким чином, враховуючи суспільний інтерес, який існує в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування в рамках такого кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, якого буде завдано в результаті дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, при цьому завдання кримінального провадження, які відповідають завданню дії арешту майна, свідчать про можливість досягнення мети застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Відтак, подане стороною обвинувачення клопотання відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки останнє містить підставу і мету, та, відповідно, обґрунтування необхідності арешту майна в означеній слідчим суддею частині.
Між тим, що стосується вилучених ID картки громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_1 на ім`я - ОСОБА_14 , дата рождения - ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата выдачи -29.05.2017, действителен до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; паспорту громадянина Придніпровської молдавської республіки на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 28 аркушах; закордонного паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 32 аркушах; закордонного паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_15 , 20.05.1986 на 32 аркушах, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено факту можливості використання вказаних документів в якості речових доказів в рамках даного кримінального провадження, в зв`язку з чим, в цій частині, слідчий суддя визнає обґрунтованими доводи представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна, а саме в частині відсутності правових підстав для накладення арешту на таке майно.
З огляду на викладене, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на майно, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали доводять наявність правових підстав для часткового накладення арешту на згадане майно та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, при цьому на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність вилученого майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0004319 від 14.12.2019 за ознаками злочинів, передбачених частинами 2, 3, 4, 5 статті 191 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на речі та документи, що були вилучені 20.08.2020 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_11 , а саме на:
- флеш накопичувач синього кольору з написом «Silicon Power», 8GB;
- флеш накопичувач чорного кольору з написом «Sandisk», М2;
- ноутбук сірого кольору марки «HP RT3290», серійний номер 5CD4113PLJ з зарядним пристроєм;
- банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_4 , строком дії до 03/23;
- банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_5 , строком дії до 03/23;
- банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_6 , строком дії до 11/15;
- паперовий блокнот без обгортки, в якому міститься рукописний текст;
- блокнот з обгорткою помаранчевого кольору, в якому міститься рукописний текст.
В іншій частині клопотання відмовити.

Тимчасово вилучене майно у вигляді: ID картку громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_1 на ім`я - ОСОБА_14 , дата рождения - ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата выдачи -29.05.2017, действителен до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; паспорту громадянина Придніпровської молдавської республіки на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 28 аркушах; закордонного паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 32 аркушах; закордонного паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 32 аркушах повернути особі, у якої вказані документи були вилучені.
Ухвала слідчого судді підлягає виконанню старшим слідчим СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1