Справа № 317/2866/20
№/п 1-в/317/301/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника адміністрації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання щодо можливості застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, одруженого, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
засудженого 08.07.2016 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст.186, ст. 75, 76 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2018 іспитовий строк скасовано та направлено в місця позбавлення волі на строк 4 роки,
В С Т А Н О В И В :

05 жовтня 2020 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_5 про застосування ст. 1 п. в, ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році».
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 підтримали заяву ОСОБА_5 та просили застосувати до нього п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Прокурор заперечував проти задоволення заяви, оскільки засуджений не підпадає під норми Закону України «Про амністію у 2016 році».
Представник адміністрації колонії заперечував щодо задоволення клопотання засудженого.
Ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років; тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Враховуючи, що ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України, яка у розумінні ст. 12 КК України є тяжким злочином, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви засудженого, оскільки він не підпадає під п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає скорочення наполовину невідбуту частину покарання засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 цього Закону.
Оскільки засуджений ОСОБА_5 засуджений до відбування покарання у вигляді позбавлення волі, до нього не можливо застосувати ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році».
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 186 КК України, ст. 48, 52, 372, 392, 395, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році»,

УХВАЛИВ :

Заяву засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без задоволення.
У застосуванні Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги через Запорізький районний суд Запорізької області до Запорізького апеляційного суду, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1