Справа № 932/601/21
Провадження № 1-кс/932/285/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні суду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Агрохімпром», що подана адвокатом ОСОБА_2 , на бездіяльність службових осіб Шевченківського ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ТОВ «ТД «Агрохімпром», в особі представника адвоката ОСОБА_2 , в якій заявник просить зобов`язати уповноважених осіб Шевченківського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 29.12.2020 р.

В обґрунтування скарги зазначено, що ТОВ «ТД «Агрохімпром» було подано для митного оформлення до митного посту «Ліски» Дніпровської митниці Держмитслужби товари, а саме продукти неорганічної хімії.

Карткою відмови № UA110110/2020/00117 було відмовлено ТОВ «ТД «Агрохімпром» у митному оформленні, оскільки за даною партією товару виникло спірне питання щодо класифікації товару згідно УКТЗЕД.

24.12.2020 було отримано висновок лабораторії, якою підтверджено правильність інформації, вказаної у митній декларації та відповідність товару заявленій класифікації.

Заявник вважає, шо така поведінка відповідальних осіб митного посту «Ліски» є протиправною і такою, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, що потребує належного реагування. На думку скаржника, в діях службових осіб вбачається склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 364 КК України.

29.12.2020 р. ТОВ «ТД «Агрохімпром» надіслало на адресу Шевченківського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області заяву про вчинення кримінального правопорушення. Вказана заява отримана відділом поліції 02.01.2021 р., однак станом на момент подання скарги, відомості про кримінальне правопорушення до реєстру не внесені, тому заявник просить зобов`язати уповноважених осіб Шевченківського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення.

Сторони у судове засідання не з`явились, однак слідчий суддя, беручи до уваги положення ст. ст. 22, 26 КПК України в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та ч. 3 ст. 306 КПК України, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду таких скарг, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті у їх відсутність.

Перевіривши доводи скарги, дослідивши долучені матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Як встановлено статтею 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційна заборона примушення робити те, що не передбачено законом, має широкий сенс і повинна тлумачитися як неприпустимість будь яких незаконних дій одного суб`єкта права щодо іншого як у відносинах між громадянами, так і громадян з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, органів держави між собою. Зокрема, держава, її органи, органи місцевого самоврядування, посадові особи не можуть примушувати інші органи, суспільні утворення громадян поступати, діяти іншим чином, ніж це передбачено Конституцією та законами України.

В силу положень ст. ст. 3, 9, 26, 206 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з цим, дослідивши зміст заяви ТОВ «ТД «Агрохімпром» від 29.12.2020 р. про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що вона не містить об`єктивних даних, які б могли свідчити про можливе вчинення службовими особами митного посту «Ліски» кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.

Доводи заявника ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, та не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, які б давали підстави для кваліфікації дій за вищевказаними статтями.

Так, відмова у проведення митного оформлення товару, не може беззаперечно свідчити про вчинення інспектором або іншою службовою особою митниці кримінального правопорушення.

Крім того, законодавством гарантується право оскарження рішень, дій або бездіяльності службових осіб Державної митної служби України як безпосередньо до митного органу, так і в порядку адміністративного судочинства.

Так, згідно положень ст. 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Частиною першою статті 24 Митного кодексу України передбачено, що кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заява ТОВ «ТД «Агрохімпром» про вчинення кримінального правопорушення від 29.12.2020 р., не містить достатніх об`єктивних даних про скоєння злочину службовими особами митного посту «Ліски».

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Системне тлумачення цієї норми дозволяє зробити висновок, що внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей відбувається лише на підставі заяв, повідомлень, які свідчать про вчинене кримінальне правопорушення, або після самостійного виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягає інформація, яка містить достатні й об`єктивні дані про вчинення кримінального правопорушення. Водночас внесення таких відомостей покладає обов`язок на слідчого розпочати проведення досудового розслідування.

Статтею 1 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» визначено, що Державне бюро розслідувань є центральним органом виконавчої влади, що здійснює правоохоронну діяльність з метою запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції.

Відповідно до п.п. 3,4 ч. 1 ст. 6 Закону, Державне бюро розслідувань відповідно до покладених на нього завдань та у межах своєї компетенції: припиняє і розкриває злочини, розслідування яких віднесено до компетенції Державного бюро розслідувань; здійснює оперативно-розшукову діяльність та досудове розслідування злочинів, віднесених до підслідності Державного бюро розслідувань, на підставах та в порядку, встановлених законом.

Зі змісту ч. 1 ст. 21 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», вбачається, що працівники Державного бюро розслідувань самостійно приймають рішення в межах своїх повноважень, визначених цим та іншими законами, і за свої протиправні дії чи бездіяльність несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 216 КПК України, слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, вчинених, зокрема, працівником правоохоронного органів, а також, серед іншого, службових осіб Державної митної служби України та її структурних підрозділів.

З урахуванням наведених норм, слідчий суддя вважає, що повноваження щодо здійснення досудового розслідування за фактом вчинення службовими особами митного посту, на думку заявника, неправомірних дій, що можуть бути кваліфіковані як кримінальне правопорушення, не віднесено до компетенції Шевченківського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Навіть якщо слідчим Шевченківського ВП будуть внесені такі відомості, то в силу положень ст. 214 КПК України на слідчого покладено обов`язок невідкладно розпочати досудове розслідування, однак це буде порушувати правила підслідності, встановлені ст. 216 КПК України.

Слідчий суддя також відзначає, що скарга, подана ТОВ «ТД «Агрохімпром», є необґрунтованою, а викладені в ній факти і обставини не свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і суперечать один одному.

Так, у вступній частині скарги зазначено, що підставами для подання цієї скарги стала бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава.
Проте в подальшому заявник посилається на бездіяльність уповноважених осіб Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
На передостанній сторінці скарги вказано, що у зазначеній ситуації вбачаються ознаки бездіяльності відповідальних осіб Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції в м. Києві.
Відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 06.09.2005 року, право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21.09.1999, заява N 37437/97).

Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

У справі Європейського суду з прав людини Preda and Dardari v. Italy (1999) суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.

Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги необхідно відмовити, оскільки поряд з відсутністю об`єктивної інформації про вчинення злочину та відсутності належних доказів кримінально караних дій працівників митного посту, було встановлено, що скарга є невмотивованою.

Керуючись ст. ст. 3, 214, 216, 303, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Агрохімпром», що подана адвокатом ОСОБА_2 , на бездіяльність службових осіб Шевченківського ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1