Справа № 638/877/21
Провадження № 1-кс/638/331/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000211 від «24» січня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою технічною освітою, офіційно не працююого, має на утриманні мати інваліда, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 23.01.2021 року, близько 21 години 03 хвилин, ОСОБА_6 реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у підвальне приміщення де зберігаються інженерні лінії комунікацій, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, та подальшого обертання його на свою користь, проник до підвального приміщення, яке перебуває у користуванні ПАТ «Укртелеком», розташованого в 2 під`їзді, будинку АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, використовуючи для досягнення своєї злочинної мети приготовані раніше інструменти у вигляді ножа, підійшов до дверей вищевказаного підвального приміщення та впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження навесної замочної петлі, проник до підвального приміщення де побачив кабельно-провідникову трасу зв`язку, що розташована на стіні підвального приміщення, яка перебуває на балансі ПАТ «Укртелеком», де реалізуючи намір направлений на таємне викрадення чужого майна, та за допомогою ножа зрізав з кабельної траси кабелі зв`язку ТППеп 10х2х0,5 - 25 метри, що належить ПАТ. Після чого намагався покинути підвальне приміщення, з викраденим майном, проте був затриманий працівниками охорони ТОВ «Охорона і безпека» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та співробітникам УПП в Харківській області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Своїми злочинними діями ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду ПАТ «Укртелеком» на суму 598,61 грн.

24 січня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України, тобто у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

Причетність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 23.01.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.01.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.01.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.01.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.01.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 24.01.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24.01.2021 року.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які діють достатні підстави слідчому судді, суду , вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Орган досудового розслідування вважає, що у даному випадку мається існування ризиків, передбаченого п.п. 1, 2, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин проти власності, усвідомлюючи міру покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінального покарання, яке передбачає позбавлення волі на строк від трьох до шести років, на території м. Харкова не має стійких соціальних зв`язків; знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вказавши про недоведеність ризиків, на які вказує прокурор, посилаючись на наявність у власності підзахисного частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , визнав вину у вчиненні інкримінованого злочину, щиро розкаявся.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку захисника, вказавши про визнання провини, щире каяття у вчиненому, вчинив інкримінований злочин через відсутність коштів на їжу.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню з урахуванням наступного.

Згідно матеріалів клопотання 23.01.2021 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення № 0000211 за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України за фактом того, що 23.01.2021 року до СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшов рапорт працівника поліції по факту вчинення замаху на крадіжку кабелю зв`язку в підвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 .

24 січня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України.

Обґрунтованість вказаної підозри, що пред`явлена ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, копії яких долучені до даного клопотання, а саме: протоколом огляду місця події від 23.01.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.01.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.01.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.01.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.01.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 24.01.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24.01.2021 року.

Зібрані у справі докази що стосуються особи підозрюваного свідчать про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньою технічною освітою, неодружений, має на утриманні матір інваліда, не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

За викладених обставин, вбачається, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, а відтак запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Ризик знищення речей і документів, на якій вказує орган досудового розслідування, не підтверджується належними доказами та є лише припущенням, оскільки місце вчинення злочину оглянуто, вилучені речі, призначені експертизи.

Окрім того, ризик впливу на свідків не підтверджений належними відомостями та доказами, оскільки ці особи вже допитані про що свідчать протоколи допитів долучені в тому числі до даного клопотання, а зважаючи на вік, стан здоров`я та відсутність судимостей у підозрюваного, відсутні навіть припущення щодо у того у який саме спосіб обвинувачений може здійснювати такий вплив.

Ризик що стосується продовження злочинної діяльності, на який вказує слідчий, є взагалі надуманим, оскільки не незрозумілим про яку саме злочинну діяльність стверджує орган досудового розслідування за відсутності доказів про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної та/або адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що єдиною обґрунтованою підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є лише тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а тому за таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що така обставина не є вирішальною для задоволення клопотання слідчого та не є достатньою для прийняття рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання частково доведено актуальність ризиків на даний час, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000211 від «24» січня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , на строк два місяці, тобто, до 23.03.2021 року.

Покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- заборонити залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

Контроль за виконанням запобiжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваного покласти на орган національної поліції за мiсцем його проживання.

Працівники органу національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя