Справа № 938/40/20
Провадження № 11-кп/4808/300/20
Категорія ч.1 ст. 125 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Верховинського районного суду від 12 травня 2020 року по кримінальному провадженні про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селище Верховина, та мешканець АДРЕСА_1 , українець, із вищою освітою, неодружений, працюючий охоронцем ТОВ «Буковель», на утриманні має 2 неповнолітніх дітей, раніше не судимий, громадянин України,-

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст. 125 КК та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винуватим, за те, що він, 29.10.2019 приблизно о 14 год. 00 хв., перебуваючи на території господарства своєї сестри ОСОБА_10 , розташованого по сусідству з місцем його проживання, в присілку Голиці, с Ільці, Верховинського району, Івано-Франківської області, де зустрівся із своїми сестрами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , маючи умисел на протиправне заподіяння тілесного ушкодження, на ґрунті тривалих неприязних відносин, в ході виниклого словесного конфлікту, взявши в руки металеве відро, що знаходилося в місці конфлікту, умисно наніс цим відром удар в ділянку лівої ноги ОСОБА_11 , внаслідок чого заподіяв їй ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої гомілки, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження. Таким чином, скоїв злочин передбачений ч.1 ст.125 КК.

Не погодившись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав АС, в якій покликається на те, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, позаяк суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам по справі на підтвердження його вини, що призвело до ухвалення ним незаконного рішення.

Також вказує, що зазначений вирок ухвалено незаконно, внаслідок неповноти судового розгляду, без врахування дійсних обставин справи, а висновок суду не підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Просить вирок з цих підстав скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

В поданому запереченні на АС обвинуваченого, потерпіла ОСОБА_11 вважає оскаржуваний вирок Верховинського районного суду законним та обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам справи, а АС обвинуваченого є необґрунтованою та не підлягає до задоволення.

Просить вирок Верховинського районного суду від 12.05.2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а АС обвинуваченого без задоволення. Окрім цього, просить розгляд вказаної справи проводити за її відсутності у зв`язку із важким матеріальним станом.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 які підтримали подану АС, просять вирок суду скасувати та задовольнити апеляційні вимоги; пояснення прокурора ОСОБА_7 , яка заперечила доводи поданої АС, вирок суду вважає законним і обґрунтованим і просить залишити його без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши окремі докази обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що її слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС.

Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону суд першої інстанції в повній мірі дотримався. У відповідності до положень ст.65 КК, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Цих вимог закону суд також дотримався, і це в АС не оспорюється.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК, підтверджується наведеними у вироку доказами, що ґрунтуються на їх всебічному, повному і безпосередньому дослідженні, яким дана належна правова оцінка. Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125 КК, а призначене покарання є достатнім та справедливим для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Не зважаючи на повне заперечення ОСОБА_8 своєї вини у скоєнні інкримінованого йому злочину, його вина доводиться доказами, зібраними під час досудового розслідування та ретельно дослідженими в суді першої інстанції, а саме: показаннями потерпілої, свідків, речовими доказами та документами.

Так, допитана в судовому засіданні першої інстанції потерпіла ОСОБА_12 підтвердила, що являється рідною сестрою обвинуваченого ОСОБА_8 , з яким вони проживають в одному будинковолодінні в присілку Голиці, с Ільці, Верховинського району. Оскільки, із братом вони тривалий час перебувають у неприязних відносинах на ґрунті побутових конфліктів, а тому 29.10.2019 зранку, зарізавши свиню, пішла обробляти її по сусідству до сестри, щоб уникнути скандалів із братом. Ближче до обіду вони, разом із сестрою сиділи біля її господарської будівлі та мили свинячі кишки, біля них було два металевих відра наповнені водою. В цей час вона побачила ОСОБА_8 , який йшов по воду через подвір`я сестри із пластиковим відром в напрямку до них. Проходячи повз них, обвинувачений не зупинявся, лише виразився в грубій формі щодо запаху. У відповідь на репліку брата, сестра ОСОБА_10 сказала, що піде та принесе із дому освяченого цукру та маку, щоб посипати перед братом з метою того, щоб той перестав ходити через її господарство. Через деякий час, ОСОБА_8 повертався із відром набраним водою та знову попрямував попри них. В цей час, сестра висипала перед ним освячений цукор з маком, а брат у відповідь вилив на неї воду із відра. Після цього, ОСОБА_8 схопив одне із двох металевих відер з водою, що знаходились біля них та знову вилив воду на ОСОБА_10 . В подальшому, ОСОБА_8 схопився ще за одне відро з водою, однак вона не давала його підняти вхопившись руками за це відро. Вони стали шарпатися, однак ОСОБА_8 вирвав відро, вилив воду із нього на неї, після чого кинув порожнім відром в її напрямку завдавши їй удар по лівій нозі. Потім обвинувачений відійшов від них на відстань 5 м, став на куті будинку та кликав свою співмешканку ОСОБА_13 вимагаючи викликати поліцію. Після цього, обвинувачений повернувся до них, підняв із землі своє пластикове відро, яке кинув на землю виливши на сестру воду, та повернувся до криниці повторно набирати воду. Вони із сестрою пішли в будинок та викликали поліцію. Ствердила, що 29.10.2019 року спровокував конфлікт саме обвинувачений, оскільки до криниці від його будинку є стежка, яка проходить на відстані 10 м. від місця, де вони поралися по господарству. Однак, обвинувачений зумисно не скористався цією стежкою, а йшов попри них до криниці.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , даних в суді першої інстанції, з яких вбачається, що вона являється рідною сестрою обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_11 , які проживають по сусідству. 29.10.2019 року вона разом із сестрою поралася на території свого господарства, коли ОСОБА_8 проходив повз них до криниці по воду. При цьому, ішов він не по стежці, яка проходить на певній відстані, а повз них та незадоволено висловився в їх сторону сказавши «Фу!». Коли він пройшов, вона винесла з будинку свячені цукор з маком, щоб кинути перед ним, якщо обвинувачений буде повертатися повз них. Через деякий час, обвинувачений проходив повз них із відром повним водою. Коли він підійшов, вона посипала землю перед ним цукром з маком, після чого обвинувачений вилив на неї воду із відра, яке ніс. Потім обвинувачений схопив металеве відро із водою, яке стояло біля них та вилив воду на неї. Після цього, намагався схопити ще одне їхнє металеве відро з водою, однак сестра схопилася руками за нього, намагаючись стримати дії обвинуваченого. Вони стали шарпатися, зрештою ОСОБА_8 вирвав відро порізавши палець на руці ОСОБА_11 , та виливши воду з відра на ОСОБА_11 , кинув порожнім відром їй в ногу. Після цих подій, ОСОБА_8 став біля її будинку та став кликати свою співмешканку з проханням викликати поліцію, а потім підняв своє відро і пішов знову до криниці по воду. В той же час, вона із сестрою пішли до будинку, звідки викликали поліцію на місце події, які відбирали пояснення.

Із показань свідка ОСОБА_14 , дані в суді першої інстанції, вбачається, що на території її господарства в присілку Голиці, с Ільці, Верховинського району, знаходиться криниця, яка перебуває у спільному користуванні сусідів, в тому числі обвинуваченого ОСОБА_8 , його сестер, що проживають по сусідству. Біля обіду 29.10.2019 року вона перебувала біля стайні на території свого господарства, та бачила потерпілу ОСОБА_11 , її сестру ОСОБА_10 , які сиділи на території сусіднього господарства на відстані 15 м від неї. Оскільки вона поралася по господарству за кутом своєї господарської споруди, тому безпосередньо усіх подій не бачила, однак бачила, як обвинувачений ОСОБА_8 йшов зі свого господарства до її криниці із відром по воду. Проходив він через територію господарства ОСОБА_10 попри те місце, де перебували ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Далі свідок вказала, що стежка від господарства ОСОБА_8 до криниці проходить в іншому місці на відстані 4-5 м від потерпілої та ОСОБА_10 , але тоді ОСОБА_8 рухався не по стежці. Вказані обставини знає, оскільки коли ОСОБА_8 проходив повз потерпілу, її сестру, між ними відбулася сварка, яку вона бачила визирнувши із-за стайні, коли почула крики. Після цього, ОСОБА_8 пішов по воду і через декілька хвилин повертався тією ж самою дорогою. Коли ОСОБА_8 повертався із водою, вона знову чула крики його та сестер, однак вже не визирала, так як була зайнята роботою. Після цього, до неї прибігла ОСОБА_10 , яка була вся мокра від води та повідомила, що її облив ОСОБА_8 . Завершивши роботу, вона пішла до жінок розпитатися про обставини подій. Бачила ОСОБА_11 , в якої з пальця текла кров, а поруч валялося зігнуте металеве відро. При цьому ОСОБА_11 пояснила, що її вдарив ОСОБА_8 .

Показаннями свідка ОСОБА_15 , дані в суді першої інстанції про те, що він, як поліцейський Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, в групі з ОСОБА_16 виїжджав по виклику на «гарячу лінію 102» на місце події за місцем проживання ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_11 в присілок Голиці, с Ільці, Верховинського району. Точну дату виїзду не може пригадати, оскільки зазначив, що вказана родина є проблемною, між її членами існують тривалі глибокі конфлікти, у зв`язку із чим виклики про вчинення порушення надходять практично кожної зміни. В той же час пригадав, що приїхавши на місце події, він відбирав пояснення у ОСОБА_10 , яка розповідала, як брат йдучи по воду ображав її, облив холодною водою. Обставини щодо відбирання пояснень у ОСОБА_8 йому не відомі, оскільки такі відбиралися поліцейським ОСОБА_16 .

Аналогічними показаннями свідка ОСОБА_16 , дані в суді першої інстанції, із яких вбачається, що він в складі групи швидкого реагування, виїжджав за місцем проживання ОСОБА_8 , що на присілку Голиці с Ільці, Верховинського району, по виклику ОСОБА_10 на «гарячу лінію 102». Щодо виклику на гарячу лінію «102» ОСОБА_8 йому нічого не відомо, оскільки усі виклики за однією подією об`єднуються кал-центром в один, і виїзд здійснюється лише на підставі першого виклику. В той же час ствердив, що він особисто відбирав пояснення у ОСОБА_8 , який пояснював, що його сестра облила фекаліями, а він у відповідь облив сестру водою. При цьому, по зовнішніх ознаках він у ОСОБА_8 не виявив ні слідів саден, ні крові.

Із показань свідка ОСОБА_17 , дані в суді першої інстанції, вбачається, що дійсно 29.10.2019 її співмешканець ОСОБА_8 із ОСОБА_11 , ОСОБА_10 мав конфлікт. Це їй відомо лише зі слів ОСОБА_8 , участі в конфлікті не брала, безпосереднім очевидцем подій не була.

Протоколом про прийняття заяви ОСОБА_11 про вчинення кримінального правопорушення від 08.11.2019р., зокрема про те, що 29.10.2019р. близько 14.00 год. в с Ільці, присілок Голиці, через неприязні сімейно-побутові питання рідний брат ОСОБА_8 наніс тілесні ушкодження металевим відром у вигляді синця і садна на лівій нозі.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджується наступними доказами.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.12.2019 за участю потерпілої ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_10 , в ході якого потерпіла та свідок розказали та показали про обставини подій, що мали місце 29.10.2019 в с. Ільці, присілок Голиці, Верховинського району, Івано-Франківської області. Зокрема вказали на місце, де відбувся конфлікт між ними та обвинуваченим, коли той проходив повз них до криниці по воду, та коли повертався, детально описали механізм та послідовність дій обвинуваченого пов`язаних із нанесенням тілесного ушкодження потерпілій.

Дослідженим в судовому засіданні першої інстанції та під час апеляційного розгляду речовим доказом, а саме медичною амбулаторною картою №1824 на ім`я ОСОБА_11 , із якої вбачається, що 08.11.2019 ОСОБА_11 зверталася по медичну допомогу зі скаргами на біль в лівій гомілці. Встановлено, що обстежувана травма є побутовою та отримана 29.10.2019р. Повний діагноз: «Підшкірний крововилив на лівій гомілці».

Висновком судово-медичної експертизи №182 від 13.11.2019р., згідно з яким у громадянки ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження: рана другого пальця лівої китиці, на місці якої утворився рубець, синець в ділянці лівої гомілки, які можуть відповідати терміну вказаному в постанові. В зв`язку з тим, що невідома морфологічна характеристика рани лівої китиці (краї, кінці, стінки) тому встановити її характер і механізм спричинення немає можливості, а синець в ділянці лівої гомілки, спричинений як від однократної ударної дії тупого предмета так і внаслідок падіння на площині та ударі до тупого предмета, та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції експерт ОСОБА_18 , підтвердив свій висновок експерта, і вказав, що висновок він обґрунтував, виходячи із медичної документації потерпілої, а також безпосереднього огляду потерпілої. Оскільки щодо інших ушкоджень не було морфологічних даних, тому він оцінював лише синець в ділянці лівої гомілки, який за своїм характером та виглядом на момент огляду в порівнянні із даними, описаними в медичній документації, міг бути заподіяний 29.20.2019р.. При цьому вказав, що дійсно на момент експертного огляду синець збільшився у своєму діаметрі, і це є звичайним процесом розвитку відповідної травми внаслідок розтікання крові в підшкірних шарах. Також вказав, що враховуючи вид травми, експертним шляхом важко встановити характер травмуючого предмета, однак за своїм типом відро є тупим твердим предметом, а тому виключати факт нанесення удару відром не може.

Суд у вироку зазначив, що, із дослідженого в судовому засіданні висновку судово-медичної експертизи, а також показань експерта, виявлене легке тілесне ушкодження у потерпілої, могло було бути їй заподіяне відром, як твердим тупим предметом та могло бути спричинено 29.10.2019р.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що чіткими та послідовними показаннями потерпілої, свідка ОСОБА_10 , протоколом слідчого експерименту, висновком судово-медичної експертизи, показаннями експерта, оглянутим в судовому засіданні речовим доказом медичною картою, судом першої інстанції в повній мірі доведено факт події кримінального правопорушення, що мала місце 29.10.2019 року пов`язаної із умисним заподіянням обвинуваченим потерпілій удару металевим відром, що мало наслідком спричинення легкого тілесного ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої гомілки. І це заподіяно умисними діями обвинуваченого ОСОБА_8 .

Перевіривши вказані вище докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про їх допустимість та достовірність.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що поза всяким розумним сумнівом винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом в судовому засіданні, які були отримані у рамках чинного законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою, які суд визнав достатніми для визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 125 КК, оскільки він спричинив потерпілій ОСОБА_11 , умисні легкі тілесні ушкодження. Доводи АС ОСОБА_8 щодо наявності в діях потерпілої та свідка по відношенню до нього ознак кримінального правопорушення, є безпідставними, оскільки, як правильно зазначено у вироку суд, відповідно до ст.337 КПК, здійснює розгляд кримінального провадження виключно в межах пред`явленого обвинувачення.

Щодо твердження обвинуваченого ОСОБА_8 в АС про те, що під час ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, стороною обвинувачення не була надана йому та його захиснику для ознайомлення медична документація, яка досліджувалась експертом, а тому вважає, що факт не відкриття вказаних документів є, на його думку, підставою для визнання висновку експерта недопустимим доказом, слід зазначити наступне. Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_7 пред`являла обвинуваченому протокол про відкриття матеріалів іншій стороні, де міститься підпис обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_8 з цього приводу зазначив, що у вказаному документі міститься саме його власноручний підпис, а тому доводи обвинуваченого в цій частині, є також безпідставними та непереконливими.

Колегія суддів приходить до висновку, що вищепереліченими та в судовому засіданні дослідженими доказами спростовано те, що обвинувачений не вчиняв інкримінований йому злочин. Тому апеляційний суд розцінює ці доводи АС як такі, що мають на меті уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності за вчинене.

Таким чином, у справі зібрано достатньо доказів, які прямо викривають обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК, а доводи апелянта про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів розцінює, як такі, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

Покарання, призначене обвинуваченому в межах санкції ч.1 ст. 125 КК відповідає вимогам ст.ст. 65, 68 КК, і саме таке покарання на думку колегії суддів буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що АС обвинуваченого ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, оскільки вона спрямована на вигородження його від покарання.

За таких обставин, АС ОСОБА_8 не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Верховинського районного суду від 12 травня 2020 року щодо нього без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5