ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/19/21
провадження № 1-кс/753/88/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" січня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» ОСОБА_3 , розглянувши скаргу генерального директора Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» на постанову слідчого Слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 21 березня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006344 23 липня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
Генеральний директор Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаною скаргою, посилаючись на те, що слідчим Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 21 березня 2020 року було необґрунтовано винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0006344 від 23 липня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України, оскільки досудове розслідування проведено не в повному обсязі і не встановлено всі обставин кримінального провадження, а саме не перевірені належним чином доводи, викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення та не надана оцінка зазначеним доводам, постанова є невмотивованою та необґрунтованою, оскільки у ній не зазначено, які данні були встановлені слідчим під час проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні та не наведено достатніх підстав, за яких він дійшов висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

У судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити з підстав у ній викладених, оскільки вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, про розгляд скарги були повідомлені належним чином, матеріали кримінального провадження до суду не надали.

Заслухавши думку представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності дізнавача, слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 304 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Листом від 8 грудня 2020 року за вих. № 21069/175/48/02-2020 копія постанови про закриття кримінального провадження направлена на адресу ДП «Науково-технічний комплекс «Імпульс» та одержана скаржником 28 грудня 2020 року, а отже встановлений законом десятиденний строк її оскарження не пропущений.

Судом встановлено, що у провадженні Слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві перебувало кримінальне провадження № 0006344, відомості про яке внесені до ЄРДР 23 липня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

21 березня 2020 року слідчим СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0006344. Закриваючи кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий вказав що відповідно до ч. 1, 2 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та послався на положення ч. 2 ст. 17 КПК України, згідно із якою ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Зазначив, що за положеннями цієї статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, а обов`язок доказування, у тому числі події кримінального правопорушення та вини особи покладається на сторону обвинувачення.

Враховуючи викладене, слідчий дійшов висновку, що у даній події відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Даючи оцінку доводам скарги про необґрунтованість оскаржуваної постанови, суд керується загальними засадами кримінального провадження та положеннями кримінального процесуального закону, які визначають порядок (процедуру) кримінального провадження.

Так, згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Імперативним приписом, зафіксованим у ст. 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення форма вини мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (ст. 91 КПК України).

Як передбачено ст. 93 цього Кодексу, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання речей, документів тощо, проведення інших процесуальних дій.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК України).

Згідно із приписами п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити: відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, тобто на відповідні пункти і частини статті 284, якою визначені правові підстави закриття кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги та оцінивши зміст постанови від 21 березня 2020 року про закриття кримінального провадження №0006344, вважаю обґрунтованими доводи скарги ДП «Науково-технічний комплекс «Імпульс», оскільки оскаржувана постанова не містить достатніх мотивів, які дають підстави для висновку про закриття кримінального провадження, зокрема, не зазначено, які саме слідчі дії були проведені, які докази були здобуті та з яких саме доказів встановлені обставини, зазначені у оскаржуваній постанові.

Вищевикладене свідчить про неповноту відображення обставин досудового розслідування, які є підставами для прийняття постанови, і, як наслідок, невідповідність оскаржуваної постанови вимогам кримінального процесуального закону, що є підставою для її скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу генерального директора Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» на постанову слідчого Слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 21 березня 2020 року про закриття кримінального провадження задовольнити.

2. Скасувати постанову слідчого Слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 21 березня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006344 23 липня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1