Справа № 471/645/20
Провадження №1-кп/471/85/20
Номер рядка звіту 315
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2020 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ща Братське Миколаївської області кримінальне провадження зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 11.07.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Братолюбівка Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовозобов`язаного,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Братського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 11.07.2020.

Так, наприкінці березня 2020 року, в невстановлений судом день та час, ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у всесвітній мережі Інтернет побачив оголошення, в якому зазначалось про швидке оформлення водійського посвідчення. В цей час у останнього винник злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовлені підробленого документа, який видається установою та надає права з метою використання його іншою особою, а саме водійського посвідчення на власне ім`я. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення, ОСОБА_4 , скориставшись додатком «Вайбер», зв`язався через вказаний в оголошенні номер з невстановленою особою, в ході спілкування з якою через повідомлення, домовився про виготовлення, подальше придбання та оплату вартості підробленого водійського посвідчення за 7500 гривень. В цей же день, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за попередньою домовленістю з невстановленою особою, ОСОБА_4 передав в електронному вигляді через повідомлення в додатку «Вайбер» невстановленій особі свій фотознімок, фото паспорта з анкетними даними, медичну довідку та зразок підпису з метою внесення їх до підробленого водійського посвідчення. Після чого, в невстановлений судом день та час, невстановлена особа підробила посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 03.04.2020 року, яке видається установою і надає права, з метою використання його іншою особою .

На початку квітня 2020 року, точної дати та часу в ході судового розгляду не встановлено, усвідомлюючи протиправність своїх дій ОСОБА_4 , всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року №340 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» за допомогою компанії перевізника ТОВ «Нова Пошта» отримав від невстановленої особи, завідомо для нього підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 . В подальшому, 11 липня 2020 року об 11 год. 20 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Молодіжна в с. Новокостянтинівка Братського району Миколаївської області, де його відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», було зупинено працівниками поліції Братського ВП ГУНП в Миколаївській області. На законну вимогу працівника поліції пред`явити водійське посвідчення у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на використання завідомо підробленого документа, а саме: посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 . Реалізуючи задумане ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 підроблене, використав даний документ шляхом пред`явлення посвідчення працівникам поліції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини злочину і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитаний щодо кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають обставинам злочину.

За таких обставин, враховуючи визнання обвинуваченим своєї вини, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою і надає права, з метою використання його іншою особою; ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним проступків, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в межах санкції ч. 5 ст. 25, ч. 1 ст. 358 КК України; та покарання у вигляді штрафу у розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі ст.. 70 КК України остаточно призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Частина 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України зобов`язує суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, тому з ОСОБА_4 слід стягнути витрати на залучення експерта у розмірі 1307,60 грн.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України і призначити покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта на користь держави в розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Братський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1