КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8
власника майна ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 та власника майна ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 травня 2020 року,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 травня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_11 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000605 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 313 КК України, а саме: на транспортний засіб Honda Accord державний номерний знак НОМЕР_1 та вилучене під час обшуку автомобіля марки Honda Accord державний номерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , майно, а саме: мобільний телефон Ксіомі у вимкненому стані; флеш носії; два комплекти ключів від транспортного засобу; технічний паспорт на транспортний засіб, що упаковані у спеціальні пакети № EXP 0439934, № EXP0275123, № EXP 0275124, № EXP0321369.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді,представник власника майна ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 та власник майна ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

Представник власника майна ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі та доповненнях до неї просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат зазначає про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри. Вказує, що повідомлення про підозру оголошене ОСОБА_7 , а не власниці автомобіля ОСОБА_9 , яка не має жодного відношення до даного кримінального провадження. Додає, що у кримінальному провадженні відсутній потерпілий, майнова шкода, будь-які позови.

Далі в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що обшук і вилучення мало місце 21 квітня 2020 року, а з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся до суду у травні 2020 року, тобто з порушенням процесуальних строків.

У підсумку автор апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, винесена з порушенням процесуальних норм.

Власник майна ОСОБА_9 в поданій апеляційній скарзі та доповненнях до неї просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна автомобіля Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_1 , технічного паспорту на транспортний засіб, два комплекти ключів та транспортний засіб.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що не має жодного відношення до даного кримінального провадження, підозру їй органом досудового розслідування не оголошено. Звертає увагу суду на те, що вилучений автомобіль належить саме їй, тоді як ОСОБА_7 їм лише керував.

У підсумку автор апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, винесена з порушенням процесуальних норм.

Заслухавши доповідь судді, позиціюпідозрюваного ОСОБА_7 та його представника, адвоката ОСОБА_8 , власника майна ОСОБА_9 , які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 та власника майна ОСОБА_9 , підлягають задоволення частково, виходячи з наступного.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000605, відомості про яке 07.06.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 313 КК України.
28.04.2020 старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000605 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 313 КК України, а саме на транспортний засіб Honda Accord державний номерний знак НОМЕР_1 та вилучене під час обшуку автомобіля марки Honda Accord державний номерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , майно, а саме мобільний телефон Ксіомі у вимкненому стані; флеш носії; два комплекти ключів від транспортного засобу; технічний паспорт на транспортний засіб, що упаковані у спеціальні пакети № EXP 0439934, № EXP0275123, № EXP 0275124, № EXP 0321369, яке ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 травня 2020 року,задоволено.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя, прийшов до правильного висновку, що клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні слідчого, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.

Посилання адвоката ОСОБА_8 на відсутність у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, колегія суддів визнає необгрунтованими, оскільки додані до клопотання матеріали свідчать про наявність обгрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. До такого висновку колегія суддів приходить з огляду на додані до клопотання матеріали.

Разом з цим, положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України не вимагають наявності обгрунтованої підозри щодо особи на відміну від пунктів 2, 3, 4 ч. 1 ст. 170 КПК України, проте такої мети, яка передбачена пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 170 КПК України у клопотанні не зазначено. З цих же підстав не заслуговують на увагу і твердження апелянтів про те, що ОСОБА_9 не має жодного відношення до даного кримінального правопорушення, про підозру останній не повідомлено.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Посилання адвоката ОСОБА_8 на відсутність потерпілого, майнової шкоди, будь-яких позовів, не є визначеною законом самостійною підставою для задоволення апеляційної скарги, з урахуванням стадії кримінального провадження та мети арешту у даному випадку, проте підлягають з`ясуванню органом досудового розслідування під час розслідування даного кримінального провадження.

Не заслуговують на увагу і твердження представника власника майна ОСОБА_7 про порушення стороною обвинувачення строків, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, що має місце у даному випадку, оскільки обшук проведено 21.04.2020 року (а.с. 135-138), а з клопотанням до суду слідчий звернувся 24.04.2020 року засобами поштового зв`язку (а.с. 155).

Посилання власника майна ОСОБА_9 на те, що ОСОБА_7 лише керував належним їй автомобілем, не є визначеною законом самостійною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, з огляду на положення ст. 173 КПК України.

Разом з тим, як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 квітня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_10 та надано старшому слідчому слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві старшому лейтенанту поліції ОСОБА_10 , слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні №0000605 від 07.06.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_9 , але фактично перебуває у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та вилучення речей та документів, які під час судового розгляду можуть бути визнані судом як докази кримінально-протиправної діяльності останніх, у тому числі відшукання наркотичних засобів та психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, отруйних та сильнодіючих лікарських засобів, у тому числі сильнодіючого лікарського засобу - дифенгідрамін (димедрол), наркотичного засобу - метадон (фенадон), особливо небезпечної психотропної речовини - 4ММС (4-метилметкатионон), лабораторного приладдя та чорнових записів для виготовлення наркотичних засобів та психотропних речовин; терміналів мобільного зв`язку та сім карт мобільних операторів зв`язку, які використовувалися під час незаконного збуту вище вказаних наркотичних засобів, психотропних речовин та сильнодіючих лікарських засобів (а.с. 123-134).

Колегія суддів звертає увагу на те, що дозвіл на відшукування та вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, а саме флеш носіїв, слідчим суддею не надавався, у зв`язку із чим відсутні правові підстави для їх арешту. До такого висновку колегія суддів дійшла з урахуванням вимог п. 1 ч. 2 ст. 168 КПК України, відповідно до якої, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про призначення експертизи тимчасово вилучених електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, яка, відповідно до п. 2 ст. 2 ст. 168 КПК України, є необхідною умовою проведення експертного дослідження. Не міститься таких даних і в клопотанні органу досудового розслідування.
Крім цього, клопотання органу досудового розслідування не містить посилання на наявність будь-яких обмежень з боку власника майна у доступі до інформації, що міститься на вилучених флеш носіях, або необхідності подолання системи логічного захисту.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України та з урахуванням положень ч. 2 ст. 404 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині арешту флеш носіїв, апеляційні скарги задоволенню частково, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_10 в частині арешту флеш носіїв, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , та власника майна ОСОБА_9 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 травня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_10 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000605 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 313 КК України, а саме: на транспортний засіб Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_1 , та вилучене під час обшуку автомобіля марки Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , майно, а саме: мобільний телефон Ксіомі у вимкненому стані; флеш носії; два комплекти ключів від транспортного засобу; технічний паспорт на транспортний засіб, що упаковані у спеціальні пакети № EXP 0439934, № EXP0275123, № EXP 0275124, № EXP 0321369, скасувати в частині накладення арешту на флеш носії.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , про арешт флеш носіїв.

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ________________________ _______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4