Справа 556/994/20
Номер провадження 1-кп/556/142/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2020 року. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Володимирецького районного суду кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 16 лютого 2020 року за №0000088 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шпанів Рівненської області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше судимого 19.05.2020 року вироком Рівненського районного суду Рівненської області за ч.1 ст.383 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі з 1 річним іспитовим строком.

У вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

Кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 , було вчинено за таких обставин:

В березні 2020 року ОСОБА_5 , перебуваючи в лісовому масиві поблизу Володимирецького району Рівненської області, на землі виявив кордонну коробку. Коли підняв та розгорнув, то побачив в ній наступальну осколкову ручну гранату РГД - 5, яка складалась із двох частин: корпусу наступальної осколкової ручної гранати РГД - 5 та підривана уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ, та оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка складалась із двох частин: корпусу оборонної осколкової ручної гранати РГД Ф-1 та підривана уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2, які в супереч спеціальному Порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року №2471-XII, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622 (зі змінами, внесеними наказами МВС України від 13 квітня 1999 року №292 та від 07 серпня 2013 року №749), умисно, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу придбав шляхом знайдення вказані боєприпаси.

Про незаконне придбання вказаних боєприпасів ОСОБА_5 уповноважену службову особу правоохоронного органу не повідомив, добровільно органу влади бойовий припаси не здав, а в супереч спеціальному Порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року №2471-XII, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622 (зі змінами, внесеними наказами МВС України від 13 квітня 1999 року №292 та від 07 серпня 2013 року №749), умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу у цьому ж лісовому масиві сховав, тобто (зберігав), з метою збуту та збагачення за рахунок цього.

Вказані дії ОСОБА_5 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто як незаконне придбання, носіння, зберігання вибухових речовин та боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

07 серпня 2020 року між підозрюваним ОСОБА_5 , та прокурором Володимирецького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , укладено угоду про визнання винуватості, за якою підозрюваний ОСОБА_5 , повністю визнав свою винуватість у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор Володимирецького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , та підозрюваний ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 263 КК України, щодо узгодженого сторонами покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі. Остаточну міру покарання визначити за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку

Рівненського районного суду Рівненської області від 19.05.2020 року ОСОБА_5

призначити у відповідності до ч. 1,4 ст. 70 КК України шляхом поглинання

менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком 4

роки позбавлення волі зі звільненням відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання із призначенням іспитового строку та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування.

Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , в судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 КПК України.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_5 , пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке, враховуючи положення ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 дійсно винний у незаконному придбанні, носінні, зберіганні вибухових речовин та боєприпасів без передбаченого законом дозволу, і кримінальна відповідальність за вказаний злочин передбачена ч.1 ст. 263 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд в порядку ст. 474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 07 серпня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 , та прокурором Володимирецького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

За вчинений злочин обвинувачений ОСОБА_5 , підлягає покаранню, яке відповідає санкції ч.1 ст. 263 КК України, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, а саме у виді 4 (чотири ) роки позбавлення волі.

Остаточну міру покарання визначити за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку

Рівненського районного суду Рівненської області від 19.05.2020 року ОСОБА_5

призначити у відповідності до ч.ч. 1,4 ст. 70 КК України шляхом поглинання

менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком 4

роки позбавлення волі зі звільненням відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання із призначенням іспитового строку

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 серпня 2020 року в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000088 від 19.02.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Володимирецького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1, 4 ст.70 КК України, остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_5 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, з урахуванням вироку Рівненського районного суду Рівненської області від 19.05.2020 року, у вигляді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом визначеного судом строку 1 (один) рік не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме: чорну рукавицю, запал до бойової гранати із наявними маркуваннями «УЗРГМ-74 583» та корпус бойової гранати "РГД-5" без маркувальних позначень - знищити;

-запал до ручних гранат типу УЗРГМ-2 із наявними маркувальними позначеннями - 80 УЗРГМ-2 583 та корпус гранати Ф-1 - знищити.

-купюру номіналом 500 гривень серія та номер ХБ0374055 конфіскувати в дохід держави;

-мобільний телефон марки «Lenovo», червоного кольору та картонну коробку від мобільного телефону марки « SAMSUNG GTE 12001» повернути ОСОБА_5 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду через Володимирецький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України: обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.477 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1