Дата документу 26.11.2020 Справа № 554/1865/19
УХВАЛА
іменем України
26 листопада 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 20 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження №0000622 від 26 лютого 2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

13 листопада 2020 року до суду звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, у якій просить скасувати постанову слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 20 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження №0000622, внесеного до ЄРДР 26 лютого 2019 року за фактом умисного спричинення легких тілесних ушкоджень за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Одночасно заявлено клопотання про поновлення строку для звернення до суду зі скаргою.

В обґрунтування скарги посилається на ті обставини, що 06 листопада 2020 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження заявнику стало відомо про закриття вказаного кримінального провадження, однак відповідну копію постанови слідчим взагалі не було направлено. З таким рішенням слідчого адвокат категорично не погоджується, вважає вказану постанову передчасною, незаконною та такою, що прийнята з порушенням вимог КПК України. В матеріалах кримінального провадження є доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій, зокрема, встановлення особи, яка вчинила злочин, в порядку ст.40 КПК України. Однак відповідь на вказане доручення відсутня, натомість наявний рапорт, в якому йдеться про надання дозволу на реєстрацію рапорту в ЖЄО з послідуючим приєднанням матеріалів по даному факту до ЄРДР №0000622. Про жодну інформацію про встановлену особу, що вчинила кримінальне правопорушення в рапорті не зазначено. Тобто, жодні оперативно-розшукові заходи в ході розслідування кримінального провадження проведені не були. Тоді як інформація про особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення, була в розпорядженні органу досудового розслідування з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а саме в протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26.02.2019 року вказано контактні дані такої особи. Однак вказана особа так і не була викликана до доргану досудового розслідування для допиту. Також зазначає, що дії особи, яка нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_4 , не були перекваліфіковані відповідно до висновку експерта №660 від 12.08.2019 року.

Крім того, мотивуючи постанову про закриття кримінального провадження, слідчий вказує, що відповідно до ст.219 КПК України строк досудового розслідування закінчується 26.02.2020 року, окрім того, проведено комплекс слідчих та оперативно-розшукових заходів, направлених на встановлення свідків та очевидців даної події, перевірені місця збуту викраденого майна, хоча жодне майно в даному кримінальному провадженні викрадено не було; проведено бесіди з особами, засудженими за вчинення аналогічних злочинів та тими, що перебувають на обліку в Полтавському відділі поліції, проте жодна особа, з якою проведені бесіди, вказана не була; однак встановити особу, причетну до вчинення кримінального правопорушення та допитати її з приводу фактичних обставин події не представилось можливим, а зазначена можливість вичерпана. Натомість, в резолютивній частині оскаржуваної постанови слідчий вказує кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ст.125 КК України. При цьому жодним чином не мотивуючи вказану підставу для закриття кримінального провадження.

На переконання заявника, вказані недоліки рішення слідчого вказують лише на поверховість розслідування, те, що слідчий навіть не змінюючи текст постанови вирішив закрити дане кримінальне провадження без жодної мотивації та аргументації. Разом із тим, за рік розслідування, окрім допиту потерпілої та проведення судово-медичної експертизи органом досудового розслідування не проведено жодної слідчої або процесуальної дії. Жодній особі не повідомлено про підозру та не здійснено допит як підозрюваного особи, яка спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження, не проведено слідчий експеримент із підозрюваним, не встановлено свідків події та не проведено інших необхідних слідчих дій. А винесена слідчим постанова всупереч ч.2 ст.9 КПК України не відповідає засадам всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. На підставі викладеного, адвокат звернувся за судовим захистом.

У судовому засіданні преставник потерпілої адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Слідчий СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд без її участі, при вирішенні скарги покладається на розсуд суду. Також на адресу суду надано матеріали кримінального провадження №0000622 (а.с.13, 14).

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити кримінальне провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з положеннями статті 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Судовим розглядом установлено, що в провадженні Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000622.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 26 лютого 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000622 про кримінальне правопорушення за ознаками ч.1 ст.125 КК України та згідно витягу зазначені дані про те, що 24 лютого 2019 року близько 10 год. 00 хв. невідома особа, перебуваючи поблизу буд.14/2 по вул.Станіславського у м.Полтава невідома особа спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження (арк.крим.провадж.1).

Як слідує із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26 лютого 2019 року, заявник ОСОБА_4 повідомляла, зокрема, про те, що вона бачила особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та може її впізнати за прикметами, а саме зазначила контактний номер засобу зв`язку НОМЕР_1 , ім`я особи - ОСОБА_6 , його зріст 1,62 м, кремезної статури, зі світлим кольором волосся, одягнутий в спортивні штани та чорну куртку (арк.крим.провадж.3).

Постановою слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 20 лютого 2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000622 від 26 лютого 2019 року закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ст.125 КК України (арк.крим.провадж.30-31).

Не погодившись із постановою, адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з даною скаргою на підставі п.3 ч.1 ст.303 КПК України.

Про прийняте рішення заявнику скарги стало відомо 06 листопада 2020 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Натомість, копію оскаржуваної постанови заявником на час розгляду скарги не отримано, тоді як інші відомості про її отримання у матеріалах провадження та скарги відсутні, доказів протилежного суду не представлено. Однак указані обставини не є перешкодою для оскарження в порядку ст.303 КПК України, а тому з урахуванням встановлених кримінальним процесуальним законом гарантій оскарження процесуальних рішень та з метою усунення перешкод для правового захисту особи є достатні підстави вважати, що скаргу подано у строки, передбачені ч.1 ст.304 КПК України, і дана скарга підлягає розгляду по суті.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим на порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, не у повній мірі дотримано вищевказаних вимог процесуального закону та передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Так, із постанови від 20 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження №0000622 слідує, що 24 лютого 2019 року близько 10 год. 00 хв. невідома особа, перебуваючи поблизу буд.14/2 по вул.Станіславського у м.Полтава, спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми струсу головного мозку, яке утворилось від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могли бути пальці рук, стиснуті в кулак, чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, тобто не характерне для утворення при падінні, як від одно та і декілька кратної дії травмую чого фактору та можливо в строк і за обставин, на які посилається гр. ОСОБА_4 та які зазначені в ухвалі суду і медичній документації та кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

За змістом своєї постанови слідчий посилається на ті обставини, що у вказаному кримінальному провадженні відповідно до ст.219 КПК України строк досудового розслідування закінчується 26 лютого 2020 року, а також на передбачений ст.284 КПК України обов`язок закрити кримінальне провадження у разі, коли такий строк закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру. Втім, слідчий дійшов до висновку саме про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України, та на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України закрив кримінальне провадження.

В обґрунтування мотивів прийняття вказаної постанови слідчий послався лише на проведення комплексу слідчих (розшукових) та ряду оперативно-розшукових заходів, натомість, факти проведення таких не знаходять свого обґрунтованого підтвердження матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. Разом із тим, постанова містить суперечності, оскільки слідчим, серед іншого, зазначено щодо проведення перевірки місць можливого збуту викраденого майна, проведення бесід з особами, засудженими за вчинення аналогічних злочинів та тими, що перебувають на обліку в Полтавському ВП, тоді як не вказано таких осіб, а заявником взагалі не повідомлялось про факт викрадення будь-якого майна (арк.крим.провадж.30).

Отже, як вбачається, вказані мотиви фактично стали основою для прийняття оскаржуваного рішення слідчим. Але всупереч вимог процесуального закону слідчим взагалі не надана правова оцінка зібраним по справі доказам, не встановлені інші обставини, на які посилається заявник, які необхідні для повного та об`єктивного розслідування, а відтак, не спростовано доводів заявника.

У кримінальному провадженні слідчим здійснено лише допит як потерпілої ОСОБА_4 від 26 лютого 2020 року (арк.крим.провадж.5) та додатковий допит потерпілої 09 липня 2020 року (арк.крим.провадж.20) з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення, а також отримано висновки експертів №365 від 03.06.2019 року та №660 від 12.08.2019 року за наслідками проведених судово-медичних експертиз гр. ОСОБА_4 (арк.крим.провадж.17-18, 25-26). Інші слідчі дії не проводились.

Проте слідчим належним чином не перевірено вказані потерпілою ОСОБА_4 обставини, зокрема, щодо особи, яка завдала їй тілесних ушкоджень, та не надано їм відповідної оцінки у сукупності з іншими доказами, що виключає можливість об`єктивного з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення і позбавляє слідчого можливості прийняти правильне процесуальне рішення.

Як з`ясовано у судовому засіданні, слідчим було направлено доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.40 КПК України, у тому числі проведення необхідних оперативно-розшукових заходів, спрямованих на встановлення особи, яка вчинила злочин, у разі встановлення даної особи забезпечити її явку до слідчого, провести заходи, спрямовані на встановлення можливих свідків та очевидців події та допитати їх з даного приводу (арк.крим.провадж.8), але матеріали кримінального провадження не містять мотивованої відповіді разом з матеріалами на виконання вказаних доручень. Натоміть, наявні у матеріалах рапорти не містять жодних відомостей щодо об`єктивної неможливості встановити особу, причетну до вчинення кримінального провадження та допитати її з приводу фактичних обставин події, а отже не можуть свідчити про повноту та вичерпність проведених заходів (арк.крим.провадж.9,12,13).

Однак, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, більше заходи для вчинення необхідних слідчих та процесуальних дій та застосування належної правової процедури, зокрема, спрямованих на встановлення можливих свідків події, їх допиту, проведення інших необхідних слідчих (розшукових) дій слідчим не вживались.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова була прийнята передчасно.

При цьому слідчим взагалі не зазначено мотивів закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, а саме у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом із тим, посилання слідчого при прийнятті постанови від 20 лютого 2020 року на передумови закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України, взагалі є безпідставними, оскільки дане рішення прийняте до закінчення такого строку.

Відповідно до вимог ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого приймається у формі постанови. Постанова слідчого складається з обов`язкових частин, передбачених ч.5 ст.110 КПК України, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у п.67 рішення від 4 квітня 2006 року у справі «Шевченко проти України» розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані.

Оцінюючи вказану постанову на предмет законності, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Їх сутність полягає у намаганні процесуальної особи розшукати і належним чином зафіксувати у відповідних процесуальних джерелах фактичні дані, що мають значення у кримінальному провадженні.

Зазначені вище недоліки постанови слідчого стосуються суті рішення та є істотними.

Отже, закриваючи кримінальне провадження, слідчим не дотримано вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження а тому, доводи особи, яка подала скаргу, є обґрунтованими.

Надаючи цим та іншим вказаним вище доказам оцінку в їх сукупності та взаємному зв`язку, слідчий суддя вважає, що слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження передчасно, не дослідивши всіх обставин, не виконавши всіх необхідних дій для розслідування кримінального правопорушення, а також беручи до уваги, що існує ряд не з`ясованих обставин для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх фактів по кримінальному провадженню, на які вказує заявник, а отже відсутні підстави вважати, що досудове розслідування проведене всебічно і повно, а тому постанова слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області від 20 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження №0000622 від 26 лютого 2019 року підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про скасування рішення слідчого чи прокурора.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 22, 24, 91, 94, 110, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 20 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження №0000622, внесеного 26 лютого 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та повернути матеріали кримінального провадження до органу досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1