справа № 399/1087/20
провадження № 1-кп/399/23/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2021 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Онуфріївка кримінальне провадження №0000091 від 09.12.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озера, Світловодського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта професійно - технічна, маючий на утриманні малолітнього сина 2020 року народження, зареєстрований по АДРЕСА_1 та проживаючий по АДРЕСА_2 , не судимий, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 вчинив умисне кримінально протиправне діяння проти власності, а саме таємне викрадення чужого майна, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 185 КК України за наступних обставин.

09.12.2020 року близько 10:00 години ОСОБА_4 у власних справах знаходився в приміщенні житлового будинку домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_5 , де в кімнаті коридору будинку виявив дюралюмінієвий казан та алюмінієву сковорідку, після чого у останнього виник умисел, направлений на таємне викрадення вказаних речей.

Реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні житлового будинку домоволодіння потерпілого, розташованого по АДРЕСА_3 , переконавшись, що його дії не помітні стороннім особам, шляхом вільного доступу таємно викрав належні ОСОБА_5 дюралюмінієвий казан на 10л, вартістю з урахуванням зносу 171 гривня 50 копійок та алюмінієву сковорідку, вартістю 120 гривень 40 копійок, а всього на загальну суму 291 гривня 90 копійок, після чого покинув місце вчинення кримінально протиправного діяння та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , таємно викравши чуже майно, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Щиро розкаявся у його вчиненні, розуміє протиправність своїх дій. Суду пояснив, що 09.12.2020 року близько 10:00 години у власних справах, а саме в гостях, знаходився в приміщенні житлового будинку домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_5 , де в кімнаті коридору будинку виявив дюралюмінієвий казан та алюмінієву сковорідку, переконавшись, що його дії не помітні стороннім особам, шляхом вільного доступу таємно викрав належні ОСОБА_5 дюралюмінієвий казан на 10л та алюмінієву сковорідку. Викрадені речі намагався здати на прийом металу, щоб були кошти на проїзд додому. Викрадене майно повернуто потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового засідання повідомлений належним чином. Завчасно надав до суду заяву в якій просив підготовче засідання та судовий розгляд кримінального провадження № №0000091 від 09.12.2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України без його участі. Крім того, у даній заяві зазначив, що не заперечує проти скороченого розгляду відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має. Просить винести вирок відповідно до кримінального закону України.

Учасники судового провадження не оспорювали докази щодо обставин вчинення обвинуваченим кримінального проступку та не заперечували визнати недоцільним дослідження цих доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і їх позиція є добровільною, і сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обстави в апеляційному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 09.12.2020 року близько 10:00 години у власних справах, а саме в гостях, знаходився в приміщенні житлового будинку домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_5 , де в кімнаті коридору будинку виявив дюралюмінієвий казан та алюмінієву сковорідку, переконавшись, що його дії не помітні стороннім особам, шляхом вільного доступу таємно викрав належні ОСОБА_5 дюралюмінієвий казан на 10л та алюмінієву сковорідку,чим завдав потерпілому матеріальної шкоди в розмірі 291 гривня 90 копійок, а тому суд його дії кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України. Викрадені речі обвинувачений намагався здати на прийом металу, щоб були кошти на проїзд додому. Викрадене майно повернуто потерпілому.

Таким чином, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про наявність складу проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а вина ОСОБА_4 у скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжка) доведена повністю. Його дії судом кваліфікуються за ч.1 ст.185 КК України.

Нормами ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

В ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На момент ухвалення вироку діяння, що інкриміноване обвинуваченому у відповідності зі ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка в силу ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку, добровільне відшкодування завданих збитків.
Обставин, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання - не встановлено.

Враховуючи викладене, класифікацію кримінального правопорушення, як кримінальний проступок, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, непрацюючий, неодружений, маючий на утриманні малолітнього сина 2020 року народження, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, працездатний, за місцем проживання Павлиська селищна рада компрометуючими матеріалами відносно ОСОБА_4 не володіє, визнання обвинуваченим вини, щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування збитків, викрадене майно повернуто потерпілому, цивільний позов потерпілим не пред`явлено, суд приходить до переконливого висновку, що справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_4 буде покарання у виді громадських робіт, що відповідає санкції ч.1 ст. 185 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлено. Судові витрати відсутні.

Речові докази вирішити згідно ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин.

Цивільний позов у справі не заявлено. Судові витрати у справі відсутні.

Речовий доказ по кримінальному провадженні Дюралюмінієвий казан на 10л та алюмінієва сковорідка - залишити у володінні потерпілого ОСОБА_5 .
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349, ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1