Справа № 456/4340/19
Провадження № 1-кп/456/11/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000605 від 23.05.2019, який надійшов зі Стрийської місцевої прокуратури 06.11.2019, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіцман Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 19.05.2019 близько 23 год. 00 хв. знаходився неподалік кафе «Лофт», що по вул. Коновальця, 2 в м. Стрию Львівської області, де в нього виник конфлікт з ОСОБА_6 . В подальшому, на грунті особистих неприязних відносин ОСОБА_5 умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс ОСОБА_6 декілька ударів кулаком руки в область обличчя.
Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забою, осадження м`яких тканин голови, обличчя, навколоорбітальних гематом, незначного підшкірного набряку в нижній медіальній частині лоба з переходом на спинку носа, які згідно з висновком експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, зокрема, про те, що він 19.05.2019 близько 23 год. біля кафе «Лофт», що по вул. Коновальця в м. Стрию Львівської області, під час конфлікту з ОСОБА_6 наніс йому декілька ударів кулаком руки в область обличчя. Щиро розкаюється у вчиненому, просить його суворо не карати. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 визнає, однак просить зменшити розмір моральної шкоди, так як на даний час він не працює та має на утриманні двох малолітніх дітей.
Крім особистого визнання, вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена показаннями представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 , який у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 19.05.2019 близько 23 год. біля кафе «Лофт», що по вул. Коновальця в м. Стрию, на грунті особистих неприязних відносин умисно побив потерпілого ОСОБА_6 , нанісши декілька ударів кулаком руки в його обличчя. Просить карати обвинуваченого ОСОБА_5 за законом. Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримує, просить задовольнити його в повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявила клопотання, в якому просила не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю.
Отримавши показання ОСОБА_5 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_5 та іншим учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, тому кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України є вірною.
При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, конкретний характер і ступінь участі обвинуваченого у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, якими, на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено. Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння та, беручи до уваги всі вказані обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд дійшов переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкції інкримінованої йому статті КК України у виді штрафу.
22.05.2020 представником потерпілого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, який мотивує його тим, що відповідно до матеріалів кримінального провадження та фактичних обставин справи 19.05.2019 близько 23:00 в м. Стрию Львівської області біля кафе «Лофт» під час конфлікту ОСОБА_5 на грунті особистих неприязних відносин з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс ОСОБА_6 декілька ударів кулаком руки в обличчя, внаслідок чого ОСОБА_6 був госпіталізований до Стрийської центральної районної лікарні, що потягло значну кількість коштів на лікування та обстеження. В період з 19.05.2019 по 27.05.2019 ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні в Стрийській центральній районній лікарні з діагнозом: ЗЧМТ, забій головного мозку середнього ступеня з крововиливом у IV шлуночок. Гідроцефалія. Перелом кісток носа. Забій, осадження м`яких тканин голови, обличчя. Навколоорбітальні гематоми. В період з 27.05.2019 по 06.06.2019 ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному центрі Західного Регіону з діагнозом: ЗЧМТ, забій головного мозку середнього ступеня з крововиливом у IV шлуночок. Гідроцефалія. Перелом кісток носа.
Внаслідок лікування в медичних закладах потерпілий ОСОБА_6 поніс значні витрати на лікування і придбання ліків у розмірі 7876,13 грн. Окрім матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_6 була завдана моральна шкода, яка виразилася в душевних стражданнях, моральних переживаннях, порушенні нормальних життєвих зв`язків, що викликало тривогу, психологічний дискомфорт, тимчасову відірваність від активного соціального життя, порушення сну, емоційну напругу, почуття образи, приниженої гідності. Завдану моральну шкоду оцінює в 15000 грн.
В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні при вирішенні цивільного позову потерпілого поклалася на розсуд суду.
Цивільний відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позов представника потерпілого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, визнав частково: завдану матеріальну шкоду в сумі 7876,13 грн визнав; спричинену моральну шкоду, оцінену в розмірі 15000 грн, визнав частково, просив зменшити її розмір, оскільки на даний час не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей; витрати на правову допомогу, понесені потерпілим, у розмірі 10000 грн визнав.
Суд, заслухавши думку представника цивільного позивача ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 , який позовні вимоги підтримав, думку цивільного відповідача ОСОБА_5 , давши належну оцінку зібраним доказам з точки зору їх належності та допустимості, дійшов переконливого висновку, що цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слід задовольнити частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19.05.2019 близько 23:00 в АДРЕСА_2 під час конфлікту ОСОБА_5 на грунті особистих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_6 декілька ударів кулаком руки в область обличчя. Після побиття ОСОБА_6 його було доставлено до Стрийської ЦРЛ, госпіталізовано у травматологічне відділення, де він перебував з 19.05.2019 по 27.05.2019.
Відповідно до виписки № 6616 з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Військово-медичного центру Західного Регіону з 27.05.2019 по 06.06.2019.
За час лікування в медичних закладах ОСОБА_6 поніс витрати на лікування, що підтверджується доданими до матеріалів кримінального провадження квитанціями про придбання ліків та проведення медичних обстежень.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема, до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до частин першої-третьої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.
Суд вважає, що дослідженими в судовому засіданні доказами винуватості обвинуваченого встановлено протиправну поведінку цивільного відповідача ОСОБА_5 , що стверджується матеріалами кримінального провадження, встановлено наявність шкоди - заподіяння ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень.
За результатами розгляду кримінального провадження суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого доведена, його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки в судовому засіданні доведено факт заподіяння ОСОБА_5 . ОСОБА_6 легкого тілесного ушкодження.
Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року в справі № 3-51гс14.
Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.
З долучених до матеріалів кримінального провадження доказів вбачається, що ОСОБА_6 перебував на лікуванні в Стрийській ЦРЛ з 19.05.2019 по 27.05.2019 та на лікуванні у Військово-медичному центрі Західного Регіону з 27.05.2019 по 06.06.2019, останній поніс витрати на лікування та медичне обстеження, що підтверджується відповідними квитанціями про їх сплату, які суд бере до уваги та визнає належними і допустими доказами, а тому цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 7876,13 грн слід задовольнити в повному обсязі.
Що стосується позовних вимог ОСОБА_6 про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_5 на його користь моральної шкоди в розмірі 15000 грн, суд звертає увагу на наступне.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода може полягати як у фізичному болю та стражданнях, так і у душевних переживаннях, які фізична особа зазнала внаслідок протиправної поведінки відносно неї.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Аналізуючи фактичні обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Вирішуючи питання щодо розміру завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд бере до уваги тривалість моральних страждань і переживань потерпілого, оскільки останньому ОСОБА_5 спричинив легкі тілесні ушкодження, що призвело до істотних змін у його житті та негативно позначилося на його моральному та психологічному стані, тривалий час ОСОБА_6 проходив лікування в Стрийській ЦРЛ та Військово-медичному центрі Західного Регіону.
Отже, беручи до уваги конкретні обставини провадження, наслідки, що наступили, характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, яких зазнав потерпілий, їх тривалість, та зважаючи на обставини, за яких було заподіяно моральну шкоду, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, а з відповідача ОСОБА_5 слід стягнути на користь потерпілого ОСОБА_6 4000,00 грн моральної шкоди.
Визначаючи саме такий розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю, а тому на підставі ст. 1167 ЦК України така шкода підлягає відшкодуванню і з урахуванням наведених норм права та встановлених судом обставин справи. Ця сума, враховуючи особу обвинуваченого і характер його дій, на думку суду, відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеною чи надмірною.
В порядку ч. 1 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_6 документально підтверджені ним витрати на правову допомогу адвоката.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.
Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 7876,13 грн (сім тисяч вісімсот сімдесят шість грн 13 коп.) матеріальної шкоди, 4000,00 грн (чотири тисячі грн 00 коп.) моральної шкоди та 10000,00 грн (десять тисяч грн 00 коп.) витрат на правову допомогу.
В задоволенні решти позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовити.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1