1 із 5 Провадження №1-КП/303/343/20
Справа №303/1285/20
Номер рядка статистичного звіту 93
вирок
27 серпня 2020 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0001133 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Слав'янськ, Донецької області та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, громадянина України,
- обвинуваченого за частиною 1 статті 162, частиною 2 статті 185 КК України,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого, громадянина України,
- обвинуваченого за частиною 1 статті 162, частиною 2 статті 185 КК України,-
з участю сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_3
ОСОБА_4
захисника ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:
10 березня 2020 року до суду звернувся прокурор з обвинувальним актом, затвердженим в порядку статті 291 КПК України, щодо якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 1 статті 162 та частиною 2 статті 185 КК України.
До початку судового розгляду даного кримінального провадження сторонами надано з угоди про примирення.
Із матеріалів кримінального провадження, судом встановлено що 29 вересня 2019 року близько 23 години ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порушення вимог статті 30 Конституції України, якою гарантується право громадянина на недоторканість житла, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, самовільно без установлених чинним законодавством дозволу та згоди власника, з метою придбання алкогольних напоїв через незачинені вхідні двері, увійшли до будинку АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_6 .
Такі дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 1 статті 162 КК України, як порушення недоторканості житла, тобто незаконне проникнення до житла особи.

2 із 5
Крім того, 29 вересня 2019 року близько 23 години ОСОБА_3 та ОСОБА_4 увійшовши, з метою придбання алкогольних напоїв, зайшовши до будинку АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_6 побачили у спальній кімнаті будинку ноутбук із зарядним пристроєм.
Діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за попередньою змовою, з корисливих мотивів, таємно викрали ноутбук марки «НР» моделі «15-n204sr» та зарядний пристрій до нього, загальна вартість яких становить 4500 гривень.
Своїми діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4500 гривень.
Вказані вище дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 2 статті 185 КК України, як крадіжка, а саме таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групи осіб.
При цьому, обвинувачені повністю визнали свою вину у вчиненому.
27 серпня 2020 року сторонами була укладена угода про примирення відповідно до якої ОСОБА_3 повністю визнав себе винним і сторони дійшли згоди щодо призначення йому покарання за частиною 1 статті 162 та частиною 2 статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням статей 70,75,76 КК України.
27 серпня 2020 року сторонами була укладена угода про примирення відповідно до якої ОСОБА_4 повністю визнав себе винним і сторони дійшли згоди щодо призначення йому покарання за частиною 1 статті 162 та частиною 2 статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням статей 70,75,76 КК України.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про примирення, зазначивши що така угода відповідає положенням статей 468-471 КПК України
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, що її укладення є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, і просив затвердити угоду.
Суд вважає необхідним затвердити умови угоди і ухвалити вирок на підставі такої угоди відповідно до положення статті 475 КПК України з наступних мотивів.
Матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, свідчать про наявність події кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і що в їх діях, є склад кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 162 та частиною 2 статті 185 КК України.
Кваліфікація дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стороною обвинувачення, визначена правильно.

3 із 5
Згідно положень статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 беззастережно визнали себе винуватими, відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Частинами 1 та 2 статті 474 КПК України визначено, що в разі досягнення угоди під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Відповідно пункту 1 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з частиною 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Умови угоди щодо міри кримінального покарання відповідають положенням санкцій передбачених частиною 1 статті 162 та частиною 2 статті 185 КК України, а застосування до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі допускається, і таке покарання, відповідає обставинам справи і даним про особу обвинуваченого.
Крім того, угода про примирення укладена добровільно і відсутні підстави, передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, які б суд міг використати для відмови в затвердженні такої угоди.
Укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Також судом встановлено, що обвинувачені та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені статтею 473 КПК України.
Зазначене узгоджується із положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27 лютого 1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

4 із 5
Виходячи з обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне ухвалити в даному провадженні вирок згідно положень угоди про примирення та призначити ОСОБА_3 , узгоджену сторонами угоди, міру покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням статті 70 КК України. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, із застосуванням статті 76 КК України.
Виходячи з обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне ухвалити в даному провадженні вирок згідно положень угоди про примирення та призначити ОСОБА_4 , узгоджену сторонами угоди, міру покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням статті 70 КК України. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, із застосуванням статті 76 КК України. При цьому суд враховує, що обвинувачений тривалий час у судові засідання не прибував, переховувався від суду.
Цивільний позов потерпілим не заявлений.
Процесуальні витрати стягнути з обвинувачених відповідно до статті 124 КПК України.
Долю речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ,ухвалою Мукачівського міськрайоннго суду від 26 серпня 2020 року, застосовано запобіжний захід тримання під вартою, який підлягає скасуванню.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373-376 та ст.ст.468,471,474 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 27 серпня 2020 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001133.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити йому покарання за частиною 1 статті 162 КК України 1(один) рік обмеження волі; за частиною 2 статті 185 КК України 2(два) роки позбавлення волі.
Відповідно до частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді - 2(двох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Затвердити угоду про примирення, укладену 27 серпня 2020 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001133.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити йому покарання за частиною 1 статті 162 КК України 1(один) рік обмеження волі; за частиною 2 статті 185 КК України 2(два) роки позбавлення волі.

5 із 5
Відповідно до частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді - 2(два) роки позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2(два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покласти на орган пробації за місцем їх проживання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою скасувати, звільнити його з-під варти у залі судових засідань.
Речові докази: ноутбук марки «НР» моделі «15-n204sr» та зарядний пристрій до нього повернути потерпілому ОСОБА_6 , якому вони переданий на зберігання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в розмірі 314 (триста чотирнадцять) гривень 02 копійки.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в розмірі 314 (триста чотирнадцять) гривень 02 копійки.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженим та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1