Справа № 515/1791/19
Провадження № 1-кп/492/37/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 05.08.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.12.2007 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 22.09.2015 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, із застосуванням ст. 76 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, щодо якого продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого спливає 16 серпня 2020 року.

В судовому засіданні прокурор вважав за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, та звернувся до суду з відповідним клопотанням, посилаючись на те, що раніше доведені ризики не знизились і не відпали, а саме: обвинувачений скоїв тяжкий злочин, перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше був неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, не працює та не має постійного джерела доходів, через що може продовжувати вчинювати інші кримінальні правопорушення з метою поліпшення свого фінансового становища оскільки встановлено, що вчинив злочин при непогашеній судимості.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою та просив суд обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Розглянувши подане прокурором клопотання щодо продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження випливає, що обвинувачений раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, і знову обґрунтовано обвинувачується у вчиненні аналогічного злочину отже, посилання прокурора на наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, є обґрунтованим.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тобто, запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора, при вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , суд з врахуванням наведених вище вимог закону, доводів учасників судового провадження, виходячи з конкретних обставин справи, характеру інкримінованих останньому діянь, з врахуванням і того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні у тому числі тяжкого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. ч. 3 ст. 185 КК України за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, з врахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, обвинувачений власної сім`ї та міцних соціальних зв`язків за місцем проживання не має, тому може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, обвинувачений не працює та не має стабільного джерела доходів, отже існує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення. Суд також враховує репутацію обвинуваченого, який раніше неодноразово був засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів.

Отже, з урахуванням характеру, ступеню тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, суворості покарання, яке загрожує останньому в разі визнання його винуватим у їх вчиненні, те, що обвинувачений є раніше судимою особою, стану здоров`я обвинуваченого, може утримуватись під вартою, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належної процесуальної поведінки.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до припису п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи положення частин 4, 5 ст. 182, частини 3 ст. 183 КПК України, а також те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає можливим визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 70 (сімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (70 х 2102), тобто 147 140,00 гривень.

Отже, суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжити злочинну діяльність.

Встановлені судом ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальними та виправдовують обмеження волі обвинуваченого. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Таким чином, з врахуванням вимог ст. 183 КПК України щодо винятковості застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з врахуванням вищенаведеного, суд на даний час розгляду справи, в судовому засіданні не вбачає підстав для зміни обвинуваченому застосованого відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою і вважає що слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , строком на 60 діб, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

За переконанням суду застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить його належну процесуальну поведінку і уникнення ризиків наведених вище, перешкоджання і завершення розгляду кримінального провадження в суді.

За станом здоров`я обвинувачений може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі.

З матеріалів справи випливає, що обставини, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, та продовжити до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам та не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, в судовому засіданні 14 квітня 2020 року, при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, головуючим суддею, було ухвалено видалити обвинуваченого ОСОБА_6 із зали судового засідання на весь час судового розгляду справи, у зв`язку з повторним не дотриманням обвинуваченим порядку у судовому засіданні та не підкоренні розпорядженням головуючого у судовому засіданні.

Так, згідно абз. 2 ч. 1 ст. 330 КПК України, після повернення до зали засідання обвинуваченому надається можливість ознайомитися з доказами, які були досліджені, а також з рішеннями, які були ухвалені за його відсутності, та дати пояснення щодо них. У разі видалення обвинуваченого на весь час судового розгляду, судове рішення, яким закінчено провадження в суді, негайно оголошується обвинуваченому після його ухвалення.

Таким чином, у зв`язку з дослідженням всіх доказів по вищевказаному кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне надати обвинуваченому ОСОБА_6 можливість ознайомитися з доказами, які були досліджені, а також з рішеннями, які були ухвалені за його відсутності, та надати пояснення щодо них, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність виклику обвинуваченого ОСОБА_6 в наступне судове засідання.

Керуючись ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 29 Конституції України, главою 18, ст. ст. 331, 369-372 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Білгород Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, з 11 серпня 2020 року до 09 жовтня 2020 року включно з визначенням застави в розмірі сімдесяти розмірів прожиткових мінімумах для працездатних осіб, що становить 147 140,00 грн.

Судове засідання відкласти на 18 серпня 2020 року об 11 годині 00 хвилин.

В судове засідання викликати обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 звільняється з-під варти негайно після внесення застави у вказаному розмірі.

У разі внесення обвинуваченим визначеного судом розміру застави, покласти на ОСОБА_6 строком на 60 діб наступні обов`язки, передбачені п. п. 1 - 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками даного кримінального провадження; 5) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою закінчується 09 жовтня 2020 року.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії ухвали, через Арцизький районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання.

Повний текст ухвали суду складений 11 серпня 2020 року.

СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області