Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/148/20
номер провадження 1-в/695/48/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2020 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суду у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша клопотання засудженого вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.08.2012 року до довічного позбавлення волі ОСОБА_4 про зняття судимості, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зняття судимості за вироками Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.05.2007 року, 13.11.2007 року та 11.03.2009 року.
Вказане клопотання мотивовано тим, що вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.08.2012 року ОСОБА_4 засуджений до довічного позбавлення волі за вчинення злочину передбаченого п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 185, ст.. 70 КК України. На даний час здійснюється перегляд вироку суду, а тому з метою покращення правового статусу засудженого ОСОБА_4 просить ухвалити судове рішення яким зняти з нього судимість за 2007-2009 роки, як таку, що втратила чинність за спливом строку притягнення до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні ОСОБА_4 від послуг адвоката відмовився та на задоволенні свого клопотання наполягав у повному обсязі, з підстав, які зазначені у ньому, та у доповненні до клопотання.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти вказаного клопотання та вважає, що клопотання засудженого до задоволення не підлягає.
Суд, заслухавши думку прокурора, захисника та пояснення засудженого, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ст. 538 КПК України після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження, волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.

Відповідно дост.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються:

1) особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання;

2) жінки, засуджені відповідно до статті 79 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо після закінчення цього строку не буде прийняте рішення про направлення для відбування покарання, призначеного вироком суду. Якщо засуджена не була звільнена від додаткового покарання і його строк перевищує тривалість іспитового строку, то жінка визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання;

2-1) особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання;

4) особи, які відбули покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців або тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців чи достроково звільнені від цих покарань, а також військовослужбовці, які відбули покарання на гауптвахті замість арешту;

5) особи, засуджені за вчинення злочину до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт або арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення;

6) особи, засуджені за вчинення злочину до обмеження волі, якщо вони протягом двох років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення;

7) особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за нетяжкий злочин, якщо вони протягом трьох років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення;

8) особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення;

9) особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Стаття 90 КК України зазначає як обчислюються строки погашення судимості.

Строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання. До строку погашення судимості зараховується час, протягом якого вирок не було виконано, якщо при цьому давність виконання вироку не переривалася. Якщо вирок не було виконано, судимість погашається по закінченні строків давності виконання вироку.

Якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).

Якщо не відбуту частину покарання було замінено більш м`яким покаранням, то строк погашення судимості обчислюється з дня відбуття більш м`якого покарання (основного та додаткового).

Якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить кримінальне правопорушення, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожне кримінальне правопорушення після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останнє кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 91 КК України якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу.

Зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини.

Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.

Порядок зняття судимості встановлюється Кримінальним процесуальним кодексом України.

ОСОБА_4 , будучи засуджений за нетяжкі злочини (в редакції КК України на момент вчинення злочинів) скоював наступні злочини під час іспитового строку та після відбування покарання протягом строку для зняття судимості.

Досліджуючи матеріали справи судом встановлено, що вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 15.08.2012 року ОСОБА_4 засуджений до довічного позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 185, ст.70 КК України.

Окрім того 23.05.2007 року вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 162 КК України до одного року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на один рік. 12.11.2007 року постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області на підставі ч. 2 ст. 78 КК України звільнення скасоване та ОСОБА_4 направлено до місця позбавлення волі строком на один рік.

Уже 11.11.2007 року вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року та одного місяця обмеження волі та на підставі ст.. 71 КК України до призначеного йому покарання приєднано не відбуту частину покарання, яке призначено вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.05.2007 року за ч. 1 ст. 162 КК України та остаточно призначено покарання один рік та два місяці.

11.03.2009 року вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначено йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

До закінчення строку погашення судимості (два роки після відбуття одного року обмеження волі) ОСОБА_4 , 22.05.2010 року та 11.06.2010 року скоїв злочини за які був засуджений вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.08.2012 року до довічного позбавлення волі.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинивши злочини, за які вироками від 23.05.2007 року та від 01.11.2007 року його було притягнуто до кримінальної відповідальності у вигляді обмеження волі, в період погашення судимості (два роки з дня відбуття покарання) вчинив новий злочин, за який вироком від 11.03.2009 року йому було призначено покарання в один рік та два місяці обмеження волі, та 22.05.2010 року і 11.06.2010 року скаржник вчинив нові злочини за які був засуджений вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.08.2012 року до довічного позбавлення волі.

Таким чином матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_4 вчинив злочини в період погашення судимості, що встановлена нормами ст. 89 КК України, а тому, керуючись ч. 5 ст. 90 КК України, враховуючи вищевикладене суд вважає, що доводи ОСОБА_4 про наявність підстав для зняття з нього судимості на підставі ст. 89 КК України не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та не доводяться матеріалами клопотання, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 88-91 КК України, ст.ст.538, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості за вироками Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.05.2007 року, 01.11.2007 року та 11.03.2009 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя Золотоніського
міськрайонного суду ОСОБА_1