В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2021 р. Справа153/69/21

Провадження1-кп/153/5/21-к

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області
Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012
про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , із повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, інвалідності не має, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :
Приблизно о 21 годині 30 хвилин 12 січня 2021 року на території житлового домоволодіння АДРЕСА_2 між обвинуваченим ОСОБА_7 та малолітньою потерпілою ОСОБА_5 , на побутовому ґрунті, виникла словесна суперечка. Під час суперечки в обвинуваченого ОСОБА_7 виник прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 . Так, обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, протиправно, лівою рукою схопив за волосся неповнолітню потерпілу ОСОБА_5 , та в подальшому головою останньої наніс один удар в стіну житлового будинку, чим заподіяв тілесні ушкоджень. Згідно висновку судово-медичного експерта Ямпільського районного відділення судово-медичної експертизи №4 від 13.01.2021 тілесні ушкодження неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 у вигляді садна в ділянці чола зліва і справа, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто, умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, суду пояснив, що він прийшов додому з роботи у стані алкогольного сп`яніння. З будинку вийшла його теща і сказала, що він до дружини не зайде і винесла йому ключі, він вдарив її по руках і в той час з будинку вийшла потерпіла ОСОБА_5 і почала заступатися за свою матір. Він на емоціях хотів відштовхнути ОСОБА_5 і впав на неї і таким чином наніс їй тілесні ушкодження. Шкодує про вчинене.
Неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений прийшов додому у стані алкогольного сп`яніння, її мама винесла йому ключі і він вдарив її по руках. Тоді вона вибігла з будинку і обвинувачений її штовхнув і таким чином наніс тілесні ушкодження. Вибачення обвинувачений у неї не просив і він зовсім не шкодує про вчинене.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Фактичні дані, які містяться в показаннях обвинуваченого та потерпілої, їх об`єктивна оцінка з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст.368 КПК України, дають підставу суду вважати про обґрунтованість пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_7 про заподіяння 12 січня 2021 року неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень.
Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 встановленою, а його дії кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, тобто, умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, ставлення потерпілої до обвинуваченого та вчиненого ним діяння відносно неї.
Визнання вини, щире каяття, у відповідності із ст.66 КК України суд відносить до пом`якшуючих вину ОСОБА_7 обставин.
Вчинення кримінального проступку особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, суд відносить до обставин, які обтяжують покарання у відповідності із ст.67 КК України.
При призначенні покарання судом також враховуються характеризуючі матеріали відносно ОСОБА_7 , а саме те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, що підтверджується вимогою від 14.01.2021. Обвинувачений ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ніяких компрометуючих обвинуваченого матеріалів не надходило, що підтверджується довідкою характеристикою №176 від 15.01.2021. Враховується те, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується довідкою чергового лікаря від 13.01.2021 про проходження обстеження на предмет алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Тому, із врахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи думку сторони обвинувачення, а також думку неповнолітньої потерпілої та її законного представника щодо призначення покарання обвинуваченому, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції його від суспільства. Тому, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт на строк, передбачений санкцією ч.1 ст.125 КК України.
Призначаючи ОСОБА_7 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
Також суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 р. та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 р., в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 р. ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовувався, клопотань про застосування відносно нього запобіжного заходу не заявлено.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373-374, 392-393, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ямпільський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1