Справа № 202/641/20
Провадження № 1в/202/197/2020
УХВАЛА
Іменем України

05 жовтня 2020 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3

розглянувши заяву ОСОБА_4 про скасування арешту з майна та повернення речових доказів, -

ВСТАНОВИВ:

Клопотання мотивоване тим, що під час досудового слідства, в рамках кримінального провадження № 0000089 від 21.05.2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.07.2020 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонено будь-яким особам відчужувати його, а також розпоряджатися будь-яким чином цим майном.
Посилаючись на те, що при розгляді кримінального провадження та постановлення вироку відносно ОСОБА_5 судом не вирішене питання щодо арештованого майна, а саме не скасовано заходи забезпечення кримінального провадження та не знято арешт з квартири АДРЕСА_1 , заявник ОСОБА_4 просить вирішити це питання в порядку, передбаченому для виконання вироків, та скасувати арешт із зазначеної вище квартири.
Заявник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі.
Прокурор висловив думку, що заява не підлягає задоволенню.

Заслухавши прокурора, дослідивши представлені докази, суд приходить до такого.
Вироком Індустріального районного суду від 11 серпня 2020 року розглянуто кримінальне провадження № 0000089 від 21.05.2019 року відносно ОСОБА_5 , якого визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.27, ч.3 ст.190 КК України та призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів, що були надані суду, вирішується судом під час ухвалення рішення, яким закінчується кримінальне провадження, ч.1 ст. 368 КПК України на суд, що ухвалює вирок, покладено обов`язок щодо вирішення питання долі арештованого майна.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.27, ч.3 ст.190 КК України, 11.08.2020 року було розглянуто з постановленням вироку.
При розгляді вищевказаного обвинувального акту, суду не надавались ні речові докази, ні документи щодо арештованого майна, тому судом не вирішувалась доля речових доказів та не обговорювалось питання щодо арештованого майна.
Під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 заявник не приймав участь у розгляді провадження і будь-які докази щодо них, а також того, що вищевказане вилучене майно належить саме ОСОБА_4 суду не надавались та не досліджувались, що виключає прийняття будь-якого рішення щодо речових доказів, які суду не надавались.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Судом встановлено, що під час проведення досудового слідства в рамках кримінального провадження № 0000089 від 21.05.2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.07.2020 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонено будь-яким особам відчужувати його, а також розпоряджатися будь-яким чином цим майном.
Вироком суду ОСОБА_5 визнаний винний в тому, що за попередньою змовою із невстановленою особою підробив паспорт на ім`я ОСОБА_6 , на підставі якого в подальшому було здійснено реєстраційні дії щодо реєстрації за ОСОБА_6 одноосібного права власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Так, ОСОБА_5 , видаючи себе за ОСОБА_6 , звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 із метою переоформлення права власності на зазначене майно на іншу приватну особу шляхом укладення договору купівлі продажу майна. Після чого, нотаріус, будучи введеною в оману, зареєструвала за ОСОБА_4 право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , про що внесла відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Тобто, вироком суду встановлено, що вищевказана квартира була об`єктом кримінально протиправних дій, відчуження квартири здійснено особою, яка не мала права на цю квартиру.
Таким чином, з огляду на те, що спірна квартиру вибула із власності Дніпропетровської міської ради злочинним шляхом, суд не вбачає підстав для скасування арешту квартири за адресою: АДРЕСА_2 , накладеного згідно ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.07.2019 року за клопотанням особи, яка набула право власності на квартиру на підставі підроблених документів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 170-174, 369-372, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про скасування арешту квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , накладеного на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.07.2019 року у кримінальному провадженні № 0000089 від 21.05.2019 року, а також щодо повернення речових доказів у вказаному провадженні - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1