Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

01 лютого 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16 грудня 2020 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115; ч.2 ст.15 п.п.1,6,12 ч.2 ст.115; п.п.6,12,13 ч.2 ст.115; ч.2 ст.15 п.п.1,6,12,13 ч.2 ст.115; ч.4 ст.187 КК України, у кримінальному провадженні №0000093,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 грудня 2020 року задоволення клопотання прокурора та продовжено обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , кожному окремо, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 14 лютого 2021 року.
Мотивував своє рішення суд тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, ризики, заявлені стороною обвинувачення, на даний час продовжують існувати, а тому саме такий вид запобіжного заходу зможе забезпечити їх належну процесуальну поведінку.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотань прокурора про продовження ОСОБА_5 та ОСОБА_7 запобіжного заходу.
На обґрунтування заявлених вимог апелянт вказав, що в ухвалі не зазначено які саме ризики суд вважає доведеними та на підставі яких доказів він дійшов до такого висновку, судом не досліджувались матеріали щодо продовження дії запобіжного заходу, що, на його думку, свідчить про неповноту судового розгляду.
Також зазначив, що в ухвалі відсутні дані щодо обставин, які перешкоджають завершенню судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою
На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що заявлені стороною обвинувачення ризики не підтверджуються матеріалами кримінального провадження та є безпідставними. Вказав, що обвинувачений має сталі соціальні зв`язки, проживає зі своєю матір`ю , а стороною обвинувачення взагалі не наведено жодних виключних обставин, які б підтверджували неможливість застосування до ОСОБА_7 інших запобіжних заходів. При цьому, клопотання прокурора взагалі не містить викладу обставин, які б свідчили про те, що заявлені ризик не зменшились або з`явились нові ризики.

Згідно ч.4 ст.422-1 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Зважаючи на те, що ніхто із сторін кримінального провадження не заявляв клопотання про розгляд апеляційних скарг за участю сторін, колегія суддів приходить до висновку про можливість здійснення апеляційного розгляду без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно положень ч.1, 2 ст.331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, як передбачено ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів цієї судової справи, у провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження №0000093 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115; ч.2 ст.15 п.п.1, 6, 12 ч.2 ст.115; п.п.6, 12, 13 ч.2 ст.115; ч.2 ст.15 п.п.1, 6, 12, 13 ч.2 ст.115; ч.4 ст.187 КК України.
Прокурором, у відповідності до вимог КПК, і зокрема ст.199 цього Кодексу, були подані клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , кожному окремо, строку тримання під вартою на 60 днів, оскільки продовжують існувати достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебуваючи на волі, зможуть переховуватись від суду, чинити незаконний вплив на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Так, колегія суддів, перевіривши матеріали судового провадження, погоджується з тим, що ризики, заявлені стороною обвинувачення, на даний час не зменшились та продовжують існувати.
Зокрема ризик можливості ОСОБА_7 переховуватись від суду стверджується тим, що він не одружений, не має на утриманні дітей чи непрацездатних осіб, відсутнє постійне місце роботи, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, які б могли гарантувати його належну процесуальну поведінку. Вказане у сукупності з тяжкість можливого покарання у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, свідчить на користь заявленого ризику.
Щодо наявності ризику переховування від суду обвинуваченого ОСОБА_5 , то колегія суддів враховує, що обвинувачений також не має настільки міцних соціальних зв`язків, щоб вони були стримуючим фактором від неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, що у сукупності з тяжкістю можливого покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, підтверджує вказаний ризик.
Окрім того, кожен із обвинувачених, достеменно знаючи місце проживання потерпілих та свідків, зможе чинити на них незаконний вплив з метою зміни ними показань на свою користь.
Також продовжує існувати ризик вчинення обвинуваченими інших кримінальних правопорушень, оскільки як ОСОБА_9 , так і ОСОБА_7 раніше притягались до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності та у кожного з них відсутні джерела отримання законних доходів. При цьому, зважаючи на те, що на даний час не знайдено одне із знарядь вчинення злочинів невстановлений предмет з колючо-ріжучими властивостями та є всі підстави вважати, що обвинувачені сховали вказаний предмет злочину, тому ризики, передбачені п.п.2, 4 ч.1 ст.177 КПК, продовжують існувати.
Сукупність вказаних обставин, на переконання колегії суддів, свідчать не лише про наявність заявлених ризиків, але й підтверджують, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку кожного із обвинувачених, а тому підстав для скасування ухвали та задоволення апеляційних вимог сторони захисту не вбачається.
Разом з тим, наявність певних процесуальних недоліків, на які покликалась сторони захисту у своїх апеляційних скаргах, на думку колегії суддів, не може бути підставою для скасування законної за своєю суттю ухвали та відмовою у задоволенні клопотань прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачених.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16 грудня 2020 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3