Справа № 569/5167/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області
в складі : головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі м.Рівне матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чернин Зарічнненського району, Рівненської області, який зареєстрований та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, раніше не судимого, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
07 березня 2020 року, приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поблизу будинку №46, що по вул. Вербова у м. Рівне, маючи умисел на викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, скориставшись відсутністю спостереження, шляхом вільного доступу, таємно викрав із салону припаркованого поблизу вказаного будинку автомобіля марки «ЗИЛ», д.р.з. « НОМЕР_1 », 2003 року випуску, темно-зеленого кольору, належну потерпілому ОСОБА_4 чоловічу сумку чорного кольору із маркуванням «Н.Т.», в якій знаходились грошові кошти у сумі 17 000 грн. та інші особисті речі, які як і сумка не становлять для потерпілого матеріальної цінності, одразу ж після чого його протиправні дії були виявлені потерпілим та іншими очевидцями події, однак усвідомлюючи це він продовжив їх та намагався втекти з викраденим.
Водночас, довести злочин до кінця у частині розпорядження викраденим майном ОСОБА_5 не вдалось з причин, які не залежали від його волі, оскільки останній був затриманий працівниками поліції поблизу будинку №26, що по вул. Макарова у м. Рівне.
Відтак, дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України, закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
У судове засідання надійшла до суду угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим ОСОБА_5 від 23.03.2020 року, згідно якої, сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.186 КК України. Вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести обвинувачений у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав угоду. Визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.186 КК України. Пояснив, що він розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав угоду. Претензій до обвинуваченого не має. Розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди. Просить таку затвердити.
Прокурор в судовому засіданні просить затвердити угоду про примирення укладену між потерпілою та обвинуваченим від 23.03.2020 року.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників справи щодо затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступних висновків.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України. Обвинувачений розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Крім того, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Також, судом з`ясовано, що потерпілій зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та постановлення обвинувального вироку з призначенням міри покарання, визначеної сторонами в угоді.
Керуючись статтями 314, 370, 371, 373, 374, 468,473, 474, 476КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про примирення від 27.03.2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 - з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 - з іншого боку.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) грн.
Скасувати арешт з майна, накладеного ухвалалою Рівненського міського суду від 11.03.2020 року.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1