Справа № 170/494/20 Провадження №11-сс/802/433/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шацького районного суду Волинської області від 16 липня 2020 року з запереченням на цю скаргу представника ПП «Транс Альянс» адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В
Ухвалою слідчого судді Шацького районного суду Волинської області від 16 липня 2020 року частково задоволено клопотання начальника Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про арешт майна, вилученого 11 липня 2020 року під час проведення огляду місця події в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Ягодин» Волинської митниці ДФС в с. Старовойтове Любомльського району, Волинської області, накладено арешт на каміння коричнево-жовтого кольору, яке схоже на бурштин вагою брутто 2,014 кг, що упаковано до спеціального пакету ЕХРТ № 0212914 та сумку для документів в якій знаходилося дане каміння, заборонивши розпоряджатися вказаним майном, використовувати його та володіти ним; в частині задоволення клопотання про арешт автомобіля марки «СКАНІЯ», р.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтва про його реєстрацію серії НОМЕР_2 , власником яких є ПП "ТРАНСКОМ АЛЬЯНС" відмовлено.
Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене каміння жовто-коричневого кольору різного розміру зовні схоже на бурштин, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, та є достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на вищевказане майно воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, втрачене, знищене, клопотання прокурора про накладення арешту на дане майно слід задовольнити. Водночас прокурором, як під час розгляду клопотання, так і в самому клопотанні, не надано достатніх підстав для арешту решти вилученого майна - автомобіля та свідоцтва про його реєстрацію
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді в частині не накладення арешту на транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, прокурор подав апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи, вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, слідчий суддя повинен був задовольнити клопотання, оскільки не враховано те, що вказане майно є доказом події злочину. У своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді в частині відмови в задоволенні клопотання про арешт вилученого автомобіля і свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу скасувати, прийняти нову ухвалу, якою накласти арешт на майно, вилучене 11 липня 2020 року під час проведення огляду місця події в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Ягодин» Волинської митниці ДФС в с. Староввойтова Любомльського району, Волинської області, в тому числі на автомобіль марки «СКАНІЯ», р.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_2 , власником яких є ПП "ТРАНСКОМ АЛЬЯНС"
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, міркування власника майна і його представника, які заперечили доводи скарги, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 173 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, поряд з іншими обставинами, наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально - протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, начальник Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури подавши клопотання про арешт автомобіля марки «СКАНІЯ», р.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтва про його реєстрацію серії НОМЕР_2 , власником яких є ПП "ТРАНСКОМ АЛЬЯНС", покликався, що даний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, однак стороною обвинувачення не доведено наявність обставин, які дають достатні підстави вважати, що зазначений транспортний засіб може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, а також що, відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, яка є власником вказаного майна.
Відповідно до абз.1 ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Прокурором в клопотанні, при його розгляді слідчим суддею та при апеляційному розгляді, не доведено необхідності арешту на автомобіль марки «СКАНІЯ», р.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтва про його реєстрацію серії НОМЕР_2 , а також не доведено належними доказами наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного майна.
На думку колегії суддів, слідчий суддя навів в ухвалі переконливі мотиви, з яких він дійшов висновку про часткове задоволення клопотання прокурора про накладення арешту, зокрема, на каміння ззовні схоже на бурштин, що сумніву в суду не викликає.
Крім того, слідчий суддя з дотриманням вимог ст. 173 КПК України, оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника і третіх осіб.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачає.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шацького районного суду Волинської області від 16 липня 2020 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді