ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2984/20 Справа № 176/1345/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2020 року про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2020 року у задоволенні подання ДУ Жовтоводська виправна колонія № 26 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 відмовлено.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що за час відбування покарання засуджений характеризується позитивно, має 2 заохочення від 26 грудня 2019 року та 30 червня 2020 року та 1 стягнення - догану від 02 липня 2019 року, виконує роботи з благоустрою колонії прилеглих територій, поліпшення житлово-побутових умов засудженого, до суспільно-корисної праці відноситься добре та відповідально, не потребує додатковго нагляду з боку представників адміністрації, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», «Фізкультура та спорт», провину у скоєному злочинні визнає, в заподіяному розкаюється, соціально-корисними зв`язками дорожить, підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує посилки.
Водночас, суд вважав, що наявність у засудженого лише 2 заохочень за весь час відбування покарання, враховуючи те, що вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжкого злочину, на теперішній час жодним чином не доводить досягнення ним виправлення, що є обов`язковою підставою для умовно-дострокового звільнення. Окрім того, засуджений ОСОБА_7 мав 1 стягнення до вступу вироку в законну силу, а 12 вересня 2019 року комісія по розгляду справ про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким відмовила засудженому ОСОБА_7 як такому, що не став на шлях виправлення. Також, суд звернув увагу на те, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, які відносяться до категорії тяжких та звільнявся судом від відбування покарання з випробуванням. До того ж, матеріали особової справи не містять відомостей щодо працевлаштування засудженого або наявності в засудженого бажання працевлаштуватися та отримувати заробіток, а також й даних про відшкодування матеріальної шкоди та процесуальних витрат за вироком суду. За цих умов суд дійшов висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до нього положення ст. 81 КК України.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, засуджений посилається на те, що суд не надав належної оцінки тим обставинам, що він має 2 заохочення, а отримане ним стягнення погашено за спливом часу. Окрім цього, він безоплатно щодня виконує роботи з благоустрою установи, не порушує режиму, виконує правила розпорядку, приймає участь у виховних програмах, виконавчих листів не має, відвідує храм, на свободі має рідних, які потребують його допомоги, свою вину у скоєному визнав та щиро розкаявся.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 відбуває покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі, призначене йому з урахуванням положень ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2019 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Згідно наявної в матеріалах провадження характеристики засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання в державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№26)» з 06.04.2019 року характеризується позитивно, має 2 заохочення та 1 стягнення. Відповідно до ч.5 ст.118 КВК України виконує роботи з благоустрою колонії прилеглих територій, поліпшення житлово-побутових умов засудженого, до суспільно-корисної праці відноситься добре та відповідально, не потребує додатковго нагляду з боку представників адміністрації.
Окрім цього, ОСОБА_7 приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», «Фізкультура та спорт», підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує посилки, провину у скоєному злочині визнає, в заподіяному розкаюється.
Таким чином, з матеріалів справи об`єктивно вбачається, що засуджений прагне до виправлення своєї поведінки, про що свідчить наявність в нього заохочень та позитивної характеристики.
На переконання апеляційного суду, зазначеним обставинам у сукупності суд першої інстанції належної оцінки не дав, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.
В контексті вимог ст. 6 КВК України сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженої особи, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, що вбачається у поведінці засудженого.
З урахуванням встановлених під час апеляційного розгляду обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання довів своє виправлення, тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України. При цьому, враховуючи строк покарання, який останній вже відбув, суд апеляційної інстанції вважає, що на даний час досягнуті цілі покарання, в тому числі кара засудженого та його виправлення.
З огляду на викладене, доводи засудженого ОСОБА_7 про наявність підстав для його умовно-дострокового звільнення апеляційний суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою подання установи виконання покарань про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2020 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати.
Подання ДУ Жовтоводська виправна колонія № 26 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 4 місяці 26 днів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4