Дата документу 25.01.2021 Справа № 316/1883/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 316/1883/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/252/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції із приміщенням ДУ «Вільнянська УВП (№11)»,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції із застосуванням системи EasyCon),

представника органу пробації ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції з приміщенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 15 вересня 2020 року, якою задоволено подання Кам`янсько-Дніпровського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні засудженого ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 5 квітня 2019 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 3 ст. 185 із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

7 квітня 2020 року до Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області надійшло подання Кам`янсько-Дніпровського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні ОСОБА_7 та направлення його в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 5 квітня 2019 року.

Подання обґрунтовано тим, що за час перебування ОСОБА_7 на обліку, до нього було застосовано застереження у вигляді письмового попередження за 3 неявки без поважної причини на реєстрацію 17 лютого 2020 року, 2 березня 2020 року та 10 березня 2020 року.

Крім того, 13 вересня 2019 року ОСОБА_7 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке він вчинив у період іспитового строку 6 квітня 2019 року.

Суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_7 дійсно 3 рази не прибув на реєстрацію без поважної причини, за що до нього було застосовано застереження у вигляді письмового попередження, а також вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, прийшов до висновку, що поведінка засудженого свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим подання Кам`янсько-Дніпровського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області слід задовольнити.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання Кам`янсько-Дніпровського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд не встановив факт умисного ухилення від виконання покладених на нього обов`язків, а його поведінка не свідчить про небажання відбувати покарання.

Так, починаючи з 2 жовтня 2019 року протягом 11 місяців іспитового строку він лише двічі пропустив явку до органу пробації, але після цього повідомляв про причини своєї неявки.

Разом з тим, всі інші рази він з`являвся до органу пробації, тому його неявки на реєстрацію не носили систематичного характеру та не свідчать про небажання стати на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора та представника органу пробації, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідивши надані йому матеріали, перевірив підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_7 і зробив обґрунтований висновок про необхідність направлення останнього в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відтак, для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.

Як вбачається з матеріалів провадження, на виконання вироку Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 5 квітня 2019 року, Кам`янсько-Дніпровським РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області у відношенні ОСОБА_7 було заведено особову справу № 63/2019.

Засудженому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, роз`ясненні обов`язки, які покладені на нього судом згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, які він повинен виконувати, роз`яснені правові наслідки передбачені ст. 166 КВК України та ст. 78 КК України за невиконання покладених на нього судом обов`язків або за їх ухилення, а також відповідальність за вчинення ним кримінальних та адміністративних правопорушень під час іспитового строку, що підтверджується підпискою (особова справа, а.с. 30, 108).

Відповідно до постанови від 7 жовтня 2019 року, ОСОБА_7 було встановлено дні явки для реєстрації 1-го, 2-го, 3-го, 4-го понеділка кожного місяця (особова справа, а.с. 110).

Із листка реєстрації встановлено, що перебуваючи на обліку, ОСОБА_7 3 рази 17 лютого 2020 року, 2 березня 2020 року та 10 березня 2020 року на реєстрацію не з`явився, за що до нього двічі було застосовано застереження у вигляді письмового попередження (особова справа, а.с. 153, 162, 164).

Колегія суддів не може не врахувати, що після застосування 24 лютого 2020 року до ОСОБА_7 застереження у вигляді письмового попередження, він належних висновків для себе не зробив та продовжив пропускати явки на реєстрацію, не з`явившись до органу пробації ще два рази 2 березня 2020 року та 10 березня 2020 року.

З пояснень ОСОБА_7 вбачається, що поважних причин пропуску явок на реєстрацію до органу пробації він не зазначив (особова справа, а.с. 152, 160).

В суді першої інстанції засуджений ОСОБА_7 та звертаючись зі скаргою до апеляційного суду, документів на підтвердження поважності причин неявок також не надав, будь-яких змістовних пояснень з цього приводу не повідомив.

З приводу такої підстави для скасування звільнення від відбування покарання як вчинення нового злочину в період іспитового строку, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

З огляду на ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього ст. 78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених в ч. 2 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, визначених в ст. 76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст. 78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Як вбачається з наявної в матеріалах провадження копії вироку Енергодарського міського суду Запорізької області від 13 вересня 2019 року, ОСОБА_7 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке він вчинив 6 квітня 2019 року (а.с. 15-16).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27 липня 2020 року вищевказаний вирок суду було змінено та виключено з мотивувальної частини вироку посилання на обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а в решті вирок суду залишено без змін (а.с. 17-19).

Враховуючи, що вироком суду, який набрав законної вили, встановлена винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення в період іспитового строку, колегія суддів вважає, що наявні належні докази того, що засуджений вчинив новий злочин під час іспитового строку, чим порушив положення ст. 75 КК України.

Скасовуючи звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що засуджений вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, а своїми діями ухиляється від відбування призначеного судом покарання, 3 рази порушив покладений на нього обов`язок з`являтися на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, документального чи будь-якого іншого підтвердження надати не зміг, що в сукупності свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим, необхідно направити засудженого для відбуття покарання, призначеного вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 5 квітня 2019 року.

Таким чином, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 15 вересня 2020 року, якою задоволено подання Кам`янсько-Дніпровського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні засудженого ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4