Провадження № 1-кп/639/123/20
Справа № 639/2233/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потурпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні зареєстрованому 14 лютого 2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000260 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2019 року о 22.00 год. ОСОБА_6 разом зі своїм батьком, ОСОБА_7 (відносно якого кримінальне провадження закрито в зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_4 від обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України), зустріли біля домоволодіння №36 по вулиці Конопляній в м. Харкові раніше їм знайомого ОСОБА_4 . В ході спілкування між ОСОБА_5 і ОСОБА_7 з одного боку, та ОСОБА_4 з іншого боку, стався конфлікт на грунті раптово виниклих неприязних відносин. Саме в той час у ОСОБА_7 (батька) особисто виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи одноособово, умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність свого діяння, передбачаючи настання можливих наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, проявляючи агресію, застосовуючи фізичне насилля, несподівано для ОСОБА_4 наніс один удар кулаком лівої руки в ділянку підборіддя потерпілого. У відповідь на протиправні дії з боку нападника, ОСОБА_4 , захищаючись, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_7 . Від отриманого удару останній упав на землю. У свою чергу ОСОБА_5 , помітивши, що його батько від отриманого удару ОСОБА_4 лежить на землі, без попередньої змови із ОСОБА_7 , вирішив спричинити ОСОБА_4 тілесні ушкодження будь-якого ступеня тяжкості. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , оцінивши ситуацію що склалася, перебуваючи позаду ОСОБА_4 , діючи умисно, одноособово, проявляючи агресію, застосовуючи фізичне насилля, несподівано для останнього наніс тому один удар кулаком правої руки в ділянку потилиці потерпілого. Від отриманого удару ОСОБА_4 , відчувши фізичну біль, упав на землю. Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, без попередньої змови з ОСОБА_7 , діючи умисно, одноособово, наніс ОСОБА_4 , який перебував у положенні лежачі на землі, декілька ударів кулаками рук та ногами по тулубу потерпілого, спричинивши йому фізичного болю. У той же час, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, пов`язані з розпочатим нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , який продовжував перебувати у положенні лежачи на землі, без попередньої змови з ОСОБА_5 , бажаючи довести до кінця свій злочинний задум, одноособово, сів потерпілому на тулуб зверху, схопив руками за верхній одяг в районі плечей та, діючи умисно, з метою спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, застосовуючи фізичну силу, декілька разів ударив того правою стороною тім`яної ділянки потилиці о землю, вкриту крижаним покровом. У свою чергу ОСОБА_4 , захищаючись, та, намагаючись уникнути подальшого побиття, силою зіштовхнув з себе ОСОБА_7 та намагався піднятися з землі. При цьому ОСОБА_5 , бажаючи довести свій особистий злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність свого задуму, передбачаючи настання можливих наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, проявляючи агресію, застосовуючи фізичне насилля, діючи одноособово, наніс два удари кулаком правої руки в ділянку грудей з лівого боку потерпілого, який ще не встиг стати на ноги. Після цього, ОСОБА_5 , вчинивши всі дії, які вважав за необхідне для досягнення злочинної мети, пов`язаної зі спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , припинив подальше побиття потерпілого, та разом із ОСОБА_7 , з місця скоєння злочину зникли. В результаті своїх дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 закриту травму грудей у вигляді перелому 10-11 лівих ребер по задній пахвовій лінії зі зміщенням уламків, що у своєму розвитку ускладнились лівобічним гемопневмотораксом та колабуванням (стисненням) легенів до свого обсягу. Вказане тілесне ушкодження, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, суду пояснив, що скоїв його при обставинах наведених вище. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, кваліфікацію злочину, а також його наслідки не оспорює.

Потерпілий ОСОБА_4 надав показання аналогічні показанням обвинуваченого, а також зазначив, що будь-яких претензій до останнього не має та просив суд не призначати обвинуваченому суворе покарання.

Прокурор в судовому засіданні відмовився від допиту свідків сторони обвинувачення.

Обвинувачений та потерпілий вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

В судовому засіданні були вивченні дані про особу ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, не одружений.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючи покарання обставини, особу ОСОБА_5 , його відношення до скоєного злочину, а також позицію потерпілого ОСОБА_4 , та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілим не заявлено.

Процесуальних витрат та речових доказів по кримінальному провадженню не має.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, КК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років .

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитом строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1