Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2016/20
Провадження № 1-кп/723/2577/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235 від 20.03.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Зима, Іркутської області, Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, запобіжний захід щодо якого не обирався,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

встановив:
В провадженні Сторожинецького районного суду Чернівецької області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000235 від 20.03.2020 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності в зв`язку з дійовим каяттям. Пояснив, що не заперечує обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується, шкодує про вчинене, щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, заподіяну шкоду повністю відшкодовав.

Представник Сторожинецької міської ради, що є потерпілою особою, не заперечувала проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, підтвердила, що завдані збитки повністю відшкодовані, претензій до обвинуваченого не мають.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання, вказуючи на наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст.45 КК України в редакції, що діяла на момент вчинення злочину, який на той момент відносився до категорії злочинів невеликої тяжкості, обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, так як не заперечував своєї вини, надавав пояснення, показав зроблене на самовільно захопленій земельній ділянці, самостійно вказав на свідків. Також відшкодував завдані збитки.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, в період часу з 09-30 год. 18.03.2020 року по 10-00 год. 19.03.2020 року діючи всупереч ст.ст. 116-126 Земельного кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, не маючи жодних рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування та реєстрації набуття необхідних та достатніх прав на володіння, користування чи розпорядження земельною ділянкою як власник чи особа, якій надано право постійного чи тимчасового володіння і користування, не звернувшись до Сторожинецької міської ради із заявою про надання в оренду земельної ділянки, що за адресою АДРЕСА_2 , що відноситься до земель комунальної власності Сторожинецької міської ради, здійснив самовільне захоплення вищевказаної земельної ділянки шляхом спорудження будівлі.

Так у період часу з 18.03.2020 року по 19.03.2020 року, ОСОБА_3 , діючи умисно протиправно, шляхом залучення робітників, яких не ставив до відома про свої злочинні наміри, на самовільно захопленій земельній ділянці побудував будівлю площею 12,5 кв.м.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст.197-1 КК України самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8,10 частини першої або частиною другою ст.284 цього кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності визначені розділом ІХ Кримінального кодексу України.

Вирішуючи дане клопотання, суд вважає можливим застосування положень ст..45 КК України в редакції, що діяла до внесення змін Законом України №2617-VІІІ від 22.11.2018 р., оскільки на той час кримінальне правопорушення за ч.3 ст.197 -1 КК України відносилося до злочинів невеликої тяжкості і обвинувачений мав право на звільнення від кримінальної відповідальності. Крім того, слід врахувати, що судове провадженняпо справі до внесення вищезазначених змін до Кримінального кодексу відкладалося з причин, що не залежали від обвинуваченого.

Відповідно до ст.45 КК України (в редакції Закону України №198- VІІІ від 12.02.2015 р.) особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 р., передбачене у ст.45 КК звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим. Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям за ст. 45 КК можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.197-1 КК України, що на момент його вчинення відносилося до злочинів невеликої тяжкості. Обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, відшкодував заподіяні збитки.
Таким чином, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.197-1 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а справу провадженням закрити.

Керуючись ст.45 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст. 369-372 КПК України, суд, -

постановив:
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.197-1 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закрити кримінальне провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Сторожинецький районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя