Провадження № 1-кп/161/1183/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 15 вересня 2020 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226 від 02.08.2020, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , громадянин України, освіта вища, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, не працює, не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_3 31 липня 2020 року близько 13.00год. на території приватного будинку, що по АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень іншій людині, під час словесного конфлікту що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс ряд ударів потерпілому ОСОБА_5 , а саме один удар кулаком правої руки в передню поверхню грудної клітки справа, один удар кулаком лівої руки в праву ділянку голови, після чого, продовжуючи злочинний умисел, наздогнав потерпілого на подвір`ї вищевказаного будинку наніс удар ногою в нижню ділянку спини справа, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців на передній та задній поверхні грудної клітки справа, в проекції гребеня клубової кістки справа, внутрішньо-шкірного крововиливу на потиличній ділянці голови, що відповідно до висновку експерта №592 від 03.08.2020 за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_3 інкримінується заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та, не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно за вказаних в обвинувальному акті обставин спричинив тілесні ушкодження потерпілому. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 будучи допитаним безпосередньо в судовому засіданні підтвердив факт спричинення йому тілесних ушкоджень, не наполягав на суворому покаранні, щодо міри покарання покладався на розсуд суду.
Показання потерпілого є чіткими та послідовними. Немає в суду обґрунтованих підстав вважати, що останній оговорює обвинуваченого, оскільки його показання повністю відповідають і показанням самого обвинуваченого.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягається до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою винуватість, інформація про негативну характеристику відсутня, на обліках в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, думки потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді громадських робіт на мінімальний строк, визначений санкцію статті.
На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.
Окрім того, суд враховує, що позиція потерпілої сторони у судовому засіданні щодо обрання заходу примусу не є обов`язковою для суду, натомість ураховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст.65 КК України, і не має над ними юридичної переваги.
Покарання у виді штрафу або виправних робіт суд не вважає за можливе призначати з огляду на те, що обвинувачений офіційно не працює та не має джерела доходів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий