Провадження 1-кс/760/5568/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: адвоката ОСОБА_3 (свідоцтво № 3812 від 17.08.2018р. про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги та ордер), володільця майна ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність старшого слідчого з ОВС дев`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ОСОБА_5 , яка виразилася у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000347 від 06.05.2019р., -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що слідчими дев`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000347 від 06.05.2019р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.

11.12.2019р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва (справа № 760/33577/19) надано дозвіл старшому слідчому з ОВС дев`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_5 на проведення обшуку в житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення речей та оригіналів документів, в тому числі грошових коштів, отриманих в результаті протиправної діяльності та які підлягають оподаткуванню.

20.12.2019р., на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.2019р. (справа № 760/33577/19), було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було тимчасово вилучено грошові кошти в розмірі 402279грн. та 3000 доларів США, яку були набуті ОСОБА_4 в результаті вчинення законних правочинів по відчуженню майна, яке належало на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Тому, на думку адвоката ОСОБА_3 , вилучене майно не входило до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на обшук, тому дане майно відноситься до тимчасово вилученого майна, яке, за відсутності клопотання про арешт майна, повинно бути негайно повернуте особі, у якої його було вилучено.

Разом з тим, вилучене у ОСОБА_4 майно повернуто не було, тому адвокат ОСОБА_3 звернулася зі скаргою до слідчого судді, в якій просила зобов`язати старшого слідчого з ОВС дев`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 402 279 грн. та 3000 доларів США.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та володілець майна ОСОБА_4 підтримали подану скаргу та просили задовольнити її в повному обсязі.

Уповноважений слідчий дев`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, проте в телефонному режимі повідомив, що перебуває у відпустці. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд скарги у відсутності слідчого.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Заслухавши пояснення адвоката та володільця майна, дослідивши матеріали скарги та надані документи, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Слідчим суддям необхідно ретельно оцінювати підстави віднесення певного майна до категорії тимчасово вилученого в розумінні ст. 167 КПК України, оскільки вони залежать від процесуального порядку його одержання органом досудового розслідування.

Зокрема, такий порядок регламентовано положеннями п. 6 ч. 2 ст. 235 та ст. 236 КПК України, згідно з якими ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук. Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. На підставі ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, якщо стосовно вилученого під час обшуку майна, яке не було включено до відповідного переліку, передбаченого в ухвалі слідчого судді, слідчий, прокурор не внесли клопотання в порядку і строки, встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України, тому вилучене майно підлягає негайному поверненню його володільцю.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в своїх узагальненнях щодо практики розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, зазначав, що слідчим суддям, з огляду на непорушність права власності, слід ретельно оцінювати доводи заявників та долучені на обґрунтування докази стосовно того, що вилучення певного майна здійснене з виходом за межі, регламентовані ухвалою про обшук.

Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що відповідно до ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, проте сторона обвинувачення не скористалася своїм правом, тому слідчий суддя оцінює підстави віднесення вилученого майна до категорії тимчасово вилученого в розумінні ст. 167 КПК України на підставі долучених стороною захисту доказів.

Так, на обґрунтування своїх доводів, адвокатом ОСОБА_3 долучена копія протоколу про обшук від 20.12.2019р., з якого вбачається, що обшук за адресою: м. Дніпро, вул. Іркутська, 38, був проведений на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.2019р. (провадження № 1-кс/760/16155/19, справа № 760/33577/19).

Разом з тим, до матеріалів скарги долучена адвокатом ОСОБА_3 лише копія першої сторінки ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.2019р. (справа № 760/33577/19, провадження № 1-кс/760/16155/19), з якої неможливо встановити на відшукання яких речей та документів був наданий дозвіл та чи відносяться вилучені за адресою: АДРЕСА_1 , речі до тимчасово вилученого майна. Крім того, доказів зворотнього ні адвокатом ОСОБА_3 , ні володільцем майна ОСОБА_4 , в судовому засіданні надано не було.

Клопотань про витребування необхідних документів адвокатом не заявлялося, напроти адвокат у судовому засіданні наполягала на розгляді скарги на підставі наданих суду доказів та без участі представника органу досудового розслідування, який не з`явився.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що долученими до скарги доказами не доведено, що майно, на поверненні якого наполягає адвокат, є тимчасово вилученим майном, тому вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах володільця майна ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 167, 169, 173, 236, 303-307, 309, 369-372, 533, 534 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність старшого слідчого з ОВС дев`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ОСОБА_5 , яка виразилася у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження №0000347 від 06.05.2019р. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1