Справа № 492/1119/20
Провадження № 1-кп/492/149/20
ВИРОК
Іменем України

07 вересня 2020 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193 від 22.06.2020 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кишинів Республіки Молдова, громадянки Республіки Молдова, з середньою освітою, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 25.05.2020 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, більш точний час встановити не виявилось можливим, знаходячись біля автобусної зупинки «Ринок Північний» м. Арциз Одеської області, біля магазину «Табачні вироби», підійшла до ОСОБА_5 і на ґрунті особистих неприязне них відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою нанесення тілесних ушкоджень, нанесла ОСОБА_5 декілька ударів долонею правої руки по голові, в результаті чого спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньочерепної травми у формі струсу головного мозку, три садна в ділянці лоба, декілька зліва, синець на нижній повіці лівого ока, синець на нижній повіці правого ока, там же два садна, слабо виразний синець усього носа. Вказані тілесні ушкодження, не були небезпечними для життя, потягли за собою розлад здоров`я тривалістю більше 6 днів і не більше 21 дня, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, фактичних обставин кримінального проступку не оспорює, детально розповівши про обставини вчиненого кримінального проступку.
Потерпіла про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялася належним чином, але у судове засідання не з`явилася. Разом з тим потерпіла звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила здійснити судовий розгляд у її відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не заявляла.
З урахуванням думки учасників судового провадження, які вважали за можливе розглядати справу за відсутності потерпілої, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без участі потерпілої.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченою своєї вини в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, а також те, що вона не піддала сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченої, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченої, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинувачуваної. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Таким чином, допитавши обвинувачену, дослідивши письмові докази, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Частиною 2 ст. 12 КК встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Отже, враховуючи, що санкцією ч. 2 ст. 125 КК передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі до ста (тобто не більше трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, то кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК є кримінальним проступком.
При обранні міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує особу винної та її позицію до вчиненого, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима, має трьох малолітніх дітей, вважає за можливе призначити їй покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, у виді штрафу.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
З урахуванням вказаних обставин, суд, відповідно до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 необхідно для її виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень призначити покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу. Підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 дії ст. 69 КК України суд не вбачає.
Суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 не обирати.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Суд не вирішує питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України так як речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373-375 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області