Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року колегія суддів палати в кримінальних справах Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 10 грудня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001289 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді накладено арешт на майно, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:1244 площею 0,0868 га та на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:1243 площею 0,0868 га, що розташовані на території Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

Заборонено суб`єктам державної реєстрації прав, центральним органам виконавчої владні питань земельних ресурсів, державним кадастровим реєстраторам прав на нерухоме майно нотаріусам, проводити будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:1243 та :01:000:1244, що розташовані на території Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:1243 та :01:000:1244, що розташовані на території Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою запобігання можливості відчуження, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення є необхідність в його арешті.

В апеляційних скаргах захисник, який діє в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно у даному провадженні.

Зазначає, що суд належним чином не повідомив власників майна, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх представника про день та час проведення розгляду клопотання, у зв`язку з чим вони не змогли надати свої пояснення у справі.

Вказує, що відповідно до наказів Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 04.12.2020 р. №1750-УБД та №1749-УБД земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:1244 площею 0,0868 га, а також земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:1243 площею 0,0868 га, сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Житомирського району за межами населених пунктів Тетерівської сільської ради, були надані за відповідним зверненням у власність учасникам бойових дій (АТО/ООС) ОСОБА_9 та ОСОБА_8 для індивідуального садівництва.

Зазначеним наказами ОСОБА_9 та ОСОБА_8 було визначено приступити до використання земельної ділянки після встановлення її меж в натурі (на місцевості) та здійснення державної реєстрації права приватної власності у Державному реєстрі речових прав.

В подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 звернулися з заявами про державну реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки. Однак, у вчиненні реєстраційних дій їм було відмовлено, оскільки було встановлено, що на підставі оскаржуваної ухвали була здійснена державна реєстрація обтяжень.

Також, зазначає, про відсутність ознак протиправності виділення арештованих земельних ділянок та про відсутність факту їх вилучення із користування військових лісгоспів, а саме ДП «Івано-Франківський лісокомбінат МО України».

На його думку, вказані дії призвели до порушення їх прямих конституційних прав на безоплатне отримання земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірах передбачених ст. 121 ЗК України.

Вважає, що відсутні підстави для накладення арешту на майно у даному провадженні, оскільки на даний час жодній особі, зокрема ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підозру у вчиненні злочину не оголошено. Крім цього, слідчим суддею не було надано оцінки щодо відповідності арештованих земельних ділянок критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Доводи апелянта про пропуск строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді з поважних причин є обґрунтованими, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та клопотання прокурора, 04.12.2020 р. за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області при формуванні та державній реєстрації земельних ділянок державної форми власності з кадастровим номером :01:000:1244 площею 0,0868 га та з кадастровим номером :01:000:1243 площею 0,0868 га на території Тетерівської сільської ради, Житомирського району, Житомирської області, та врегулюванні питання щодо її приватизації було внесено відомості до ЄРДР за №0001289, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

08 грудня 2020 року постановою прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_10 вказані земельні ділянки, що розташовані на території Тетерівської сільської ради, Житомирськая району, Житомирської області були визнані речовими доказом у кримінальному провадженні №0001289.

Відповідно до відомостей, наданих міськрайонним управлінням у Житомирському районі та у м. Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області листом від 10.06.2020 №14-6-0.15-455/123-20 на оспорювану земельну ділянку видавався державний акт на право користування землею серії Б № 022301 за 1982 рік на Житомирську КЕЧ району (Зарічанське військове лісництво) для державних цілей.

21.09.2005 р. на дану земельну ділянку видавався державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 073507 на Державне підприємство «Івано-Франківський лісопромкомбінат МС України» (Шепетівський військовий лісгосп) для ведення лісового господарства.

Згідно офіційної відповіді Житомирської РДА та міськрайонного управління у Житомирському районі та м. Житомирі від квітня 2020 року, за даними державної статистичної звітності по формах №6-зем та2-зем, станом на 01.01.2016 р. вказані земельні ділянки на території Тетерівської сільської ради обліковувалась в рядку 89 «військові лісгоспи» за ДП «Івано-Франківський ліспромкомбінат МО України». Вказані землі вкриті багаторічними лісовими насадженнями.

Згідно інформації наявної в Публічній кадастровій карті у вкладці «відомості про земельну ділянку» (з кадастровими номерами :01:000:1243 та :01:000:1244) в листопаді 2020 року, на підставі викопіювання територіального підрозділу Держгеокадастру в Житомирській області, невідомим особам було надано дозвіл на приватизацію вказаних земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.

04.12.2020 р. землевпорядними організаціями та міськрайонним управлінням у Житомирському районі та м.Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області внесено (оновлено) відомості державного земельного кадастру у відповідності до яких земельні ділянки віднесено до земель сільскогосподарського призначення.

Відповідно до копії наказів Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 04.12.2020 р. №1750-УБД та №1749-УБД земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:1244 площею 0,0868 га, а також земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:1243 площею 0,0868 га, сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Житомирського району за межами населених пунктів Тетерівської сільської ради, були надані за відповідним зверненням у власність учасникам бойових дій (АТО/ООС) ОСОБА_9 та ОСОБА_8 для індивідуального садівництва.

Під час судового засідання в суді апеляційної інстанції, прокурором було надано матеріали заперечень на скаргу у кримінальному провадженні №0001289 від 04.12.2020 р.

Вказані матеріали провадження містять протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 04.02.2021 р., який є начальником міськрайонного виробничого відділу Житомирської регіональної філії ДП «Центр ДЗК». В ході допиту останній пояснив, що протягом жовтня-грудня 2020 року, на території Тетерівської сільської ради швидкими темпами проінвентаризовано та врегульовано ГУ Держгеокадастру в Житомирській області питання щодо надання дозволу на приватизацію невідомими громадянами земельних ділянок.

Так, лише в листопаді 2020 сформовано земельні ділянки із категорією земель - землі сільськогосподарського призначення, з наступними кадастровими номерами:

1.:01:000:1235 1.1466 га (цільове призначення 16:00, землі запасу);

2.:01:000:1236 1.1735 га (цільове призначення 16:00, землі запасу);

3.:01:000:1237 0.2021 га (цільове призначення 16:00, землі запасу);

4.:01:000:1238 0.1148 га (цільове призначення 16:00, землі запасу).

Зазначені земельні ділянки сформовані та розташовані на території Житомирського району, Тетерівської сільської ради, в межах земельних ділянок із лісовими насадженнями, які належать на праві постійного користування Державному підприємству Івано-Франківського ліспромкомбінату МО України. На зазначені землі видавався державний акт на право постійного користування землею серії ЯЯ№073507, від 21.09.2005 року, на ДП «Івано-Франківський ліспромкомбінат МО України» (Шепетівський військовий лісгосп) для ведення лісового господарства.

З інформації, яка міститься на публічній кадастровій карті України, станом на 09.12.2020 р., вищезгаданим новоствореним земельним ділянкам, за допомогою реєстраційних та проектних змін було присвоєно цільове призначення 01.03 Для ведення особистого селянського господарства та 01.05 Для ведення садівництва, одночасно та заздалегіть було здійснено поділ земельних ділянок так, щоб розмір площі земельних ділянок не перевищував норму безоплатної приватизації, а саме для ведення садівництва не більше 0.12 га, в тому числі щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:1243 - 0,0868 га (цільове призначення 01.05, для ведення особистого селянського садівництва) та :01:000:1244 - 0,0868 га (цільове призначення 01.05, для ведення особистого селянського садівництва).

Додатково зазначив, що з інформації, яка розміщена на офіційному інтернет-сайті ГУ Держгеокадастру в Житомирській області вбачається, що в тому числі на вищезгадані земельні ділянки були видані накази про надання її у приватну власність, в рамках безоплатної приватизації.

До протоколу допиту ОСОБА_11 було долучено фотографії, відеозапис, а також довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками, землекористувачами, угіддями станом на 01.01.2016 р. Згідно з довідками, вказані землі відносяться до земель «лісового фонду» - військові лісгоспи, а тому змінити їх цільове призначення можливо тільки з погодження Кабінету Міністрів України.

До письмових заперечень прокурором долучено копію листа завідуючого Житомирського відділення КНДІСЕ ОСОБА_12 , з якого слідує, що до Житомирського відділення КНДІСЕ надійшла постанова Житомирської місцевої прокуратури від 06.01.2021 р. про призначення земельно-технічної експертизи у кримінальному провадженні №0001289.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому вказаною нормою закону арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання апеляційного суду, спірні земельні ділянки відповідають критеріям визначеним у ст. 98 КПК України оскільки право на такі земельні ділянки могло бути набуте у злочинний спосіб.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскільки існує реальний ризик відчуження, знищення або зміни земельних ділянок, які є речовими доказами, існують обґрунтовані підстави вважати, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, а тому на вказані земельні ділянки слід накласти арешт шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав, державним (кадастровим) реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, проводити будь-які реєстраційні дії щодо цих земельних ділянок.

Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що арештовані земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:1243 площею 0,0868 га та :01:000:1244 площею 0,0868 га, є частиною різниці між землями у 219,56 га, які належали ДП «Івано-Франківський ліспромкомбінат» та 164,76 га, належними ДП «Житомирський військовий лісгосп» не були та не повинні були перебувати у користуванні ДП «Житомирський військовий лісгосп», колегія суддів вважає безпідставними, оскільки втрата чинності актом на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №073507, виданого ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» 10.10.2005 р. не є підставою для зміни цільового призначення земельних ділянок.

Враховуючи зазначені обставини, на переконання колегії суддів є правові підстави для накладення арешту на вказані земельні ділянки із забороною суб`єктам державної реєстрації прав, державним (кадастровим) реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, проводити будь-які реєстраційні дії щодо них.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 10 грудня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001289 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, а саме на земельні ділянки з кадастровим номером :01:000:1244 площею 0,0868 га та з кадастровим номером :01:000:1243 площею 0,0868 га, що розташовані на території Тетерівської сільської ради Житомирськая району Житомирської області - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: