УХВАЛА
Іменем України

11.08.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі подання Богунського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області про скасування звільнення з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
Богунський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області звернувся до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 14.05.2018 року, посилаючись на те, що засуджений під час іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення (однак на момент звернення органу пробації з поданням до суду обвинувальний вирок відносно останнього не винесений).

Представник Богунського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області в своїй заяві подання підтримує, прокурор підтримав подання.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій просить відмовити у задоволенні подання.

Судом встановлено, що 14.05.2018 ОСОБА_4 був засуджений Богунським районним судом м. Житомира за ст. 345 ч. 2 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України якого звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік, покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 78 ч. 1 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ст. 78 ч. 2 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно із п.а) п.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, - a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні 16.09.2018 року кримінального правопорушення за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 26.10.2018 року вищезазначене кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Також на розгляді у Богунському районному суді перебувало кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню за ст. 125 ч. 1 КК України, яке ухвалою суду від 19.06.2020 року закрито на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, обвинувальний вирок не ухвалювався.

Згідно із ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Із системного аналізу норм п.а) п.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.62 Конституції України вбачається, що право на свободу та особисту недоторканність людини презюмується, та єдиним правовим документом (актом), на підставі якого особу можливо позбавити свободи та направити відбувати покарання за скоєний злочин, вину у вчиненні якого доказано, є обвинувальний вирок суду, встановленого законом.

Згідно із п.5.4. розділу 5 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 19.12.2003р. №270/1560 встановлено, що невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).

Наданими матеріалами не підтверджено допущення ОСОБА_4 порушень, покладених ст. 76 КК України обов`язків. На час розгляду подання обвинувальний вирок суду за скоєння нового злочину ОСОБА_4 не ухвалювався, тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання.

Керуючись ст.78 КК України, ст.ст. 369, 537, 539 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання Богунського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області про скасування звільнення з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі засудженого ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю підстав.

Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1