В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2001 року за ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) до одного року шести місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням тривалістю один рік;

- вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24.07.2001 року за ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) з застосуванням положень ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до двох років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 20 червня 2002 року умовно-достроково з невідбутим покаранням в одинадцять місяців п`ять днів;

- вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2003 року за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі; звільненого від відбування покарання з випробуванням тривалістю два роки;

- вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2005 року за ч. 1 ст. 164 КК України до трьох років позбавлення волі; звільненого від відбування покарання з випробуванням тривалістю два роки;

- вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2006 року за ч. 2 ст. 164 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі; звільненого від відбування покарання з випробуванням тривалістю три роки;

- вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2006 року за ч. 2 ст. 164 КК України з застосуванням положень ст. 71 КК України до чотирьох років семи місяців позбавлення волі; звільненого з місць позбавлення волі 2 червня 2011 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2014 року за ч. 1 ст. 125 КК України до вісімдесяти годин громадських робіт;

- вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2015 року за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням тривалістю в один рік;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2018 року за ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням тривалістю в два роки; ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано, ОСОБА_5 направлено для відбування призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2018 року покарання;

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений, який має судимості за вчинення кримінально караних посягань проти чужої власності, проти особистих прав і свобод громадянина, після його засудження вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2018 року за ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України вчинив кілька епізодів замахів на таємне заволодіння чужим майном за таких обставин.

О 16-00 годині 5 лютого 2019 року обвинувачений, керуючись умислом на крадіжку, в торгівельній залі магазину «Економ Плюс» в будинку № 3 по проспекту Моторобудівників в м. Запоріжжі, де він опинився шляхом вільного доступу, намагався таємно заволодіти пляшкою коньяку «Сараджишвили VSOP» об`ємом 0,5 літри вартістю 433 грн. 30 коп. без урахування податку на додану вартість, проте реалізувати протиправний намір не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки, пройшовши касу, був затриманий співробітниками магазину «Економ Плюс».

Таким чином, вартість належного товариству з обмеженою відповідальністю майна, замах на викрадення якого вчинив ОСОБА_5 , становить 433 грн. 30 коп. без урахування податку на додану вартість.

О 13 годині 20 хвилин 25 лютого 2019 року обвинувачений, керуючись умислом на крадіжку, з торгівельної зали магазину «Економ Плюс» в будинку № 13 по вул. Центральній в м. Запоріжжі, де він опинився шляхом вільного доступу, намагався таємно викрасти пляшку лікеру «Jack Daniel,s Tennessee Honey 35 %» об`ємом 0,5 літри вартістю 347 грн. 52 коп. без урахування податку на додану вартість, проте реалізувати протиправний намір не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки, пройшовши касу, був затриманий співробітниками магазину «Економ Плюс».

Сукупна вартість майна, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Економ Плюс», замах на таємне заволодіння яким вчинив обвинувачений, становить 347 грн. 52 коп. без податку на додану вартість.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні посягань на таємне заволодіння чужим майном за вказаних в обвинуваченні обставин і дав детальні показання про мотиви і фактичні обставини вчинення кримінально караного діяння.

Пояснив, що вчиняв крадіжки у вказаний в обвинуваченні час, оскільки випробував майнові труднощі через низькі і нерегулярні заробітки.

В зазначені в обвинуваченні дні перебував на території Шевченківського району м. Запоріжжя, хоча постійно проживає в Заводському районі, так як відвідував своїх знайомих.

Пляшки зі спиртним, на викрадення яких посягав, зазвичай ховав в рукаві верхнього одягу, проте в обох випадках був зупинений співробітниками служби охорони торгівельних точок.

У скоєнні злочинів обвинувачений щиро розкаявся. Заявив, що повністю усвідомив протиправність вчиненого і щиро жалкує про те, що сталося.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин вчинення кримінально караних діянь, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися, при цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого:

- за ч. 2 ст. 15 та ч. 2 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведений до кінця з причин, що не залежали від волі обвинуваченого, вчинений повторно.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З урахуванням наведених міркувань при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений, який має судимості за вчинення кримінально караних посягань проти чужої власності, проти особистих прав і свобод громадянина, після його засудження вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2018 року за ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України вчинив кілька епізодів замахів на корисливі злочини середньої тяжкості.

Наявність у обвинуваченого згаданих судимостей, а також багатоепізодність його протиправної діяльності свідчать про його схильність до вчинення злочинних посягань та вказують на певний ступінь його небезпеки для суспільства.

В теперішній час обвинувачений відбуває покарання у виді позбавлення волі, призначене вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2018 року.

Вказане виключає можливість застосування до ОСОБА_5 іншого покарання, ніж позбавлення волі, та звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Разом з цим суд бере до уваги і спосіб вчинення діянь, обвинувачення в яких визнано доведеним, який не поєднаний із псуванням запорів, пошкодженням майна для досягнення мети доступу до майна, застосуванням спеціально призначених для цієї мети предметів, а діяння вчинене шляхом вільного доступу до матеріальних цінностей.

У вчиненому обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи, через повернення предметів викрадення потерпілому усунуто спричинену злочинами шкоду.

Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Сукупність згаданих судом пом`якшуючих обставин, задовільні відомості про особу обвинуваченого, дають суду підстави для призначення мінімального розміру покарання у виді позбавлення волі, встановленого Загальною частиною Закону про кримінальну відповідальність для цього виду покарань, що, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання, якими є не тільки кара, а й виправлення винного.

З описаних міркувань виходить суд, дійшовши висновку про застосування принципу часткового приєднання покарання, не відбутого за попереднім вироком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат в провадженні немає.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, що передбачені ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КК України покарання за сукупністю вироків призначити шляхом часткового приєднання покарання, не відбутого за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2016 року, визначивши, що строк, який підлягає відбуттю за сукупністю вироків, становить три роки один місяць позбавлення волі.

Зарахувати до призначеного покарання покарання, фактично відбуте ОСОБА_5 за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2016 року.

Початок строку покарання, призначеного за сукупністю вироків, обчислювати з дня затримання ОСОБА_5 на виконання ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.01.2019 року, а саме: з 15 години 25 хвилин 3 квітня 2019 року.

Речові докази - пляшку коньяку «Сараджишвили VSOP» об`ємом 0,5 літри, пляшку лікеру «Jack Daniel,s Tennessee Honey 35 %» об`ємом 0,5 літри, передані на зберігання потерпілому, - повернути товариству з обмеженою відповідальністю «ТК Економ Плюс» за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження, які не були присутні в судовому засідання, копію вироку буде направлено не пізніше наступного дня після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1