КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/4457/20 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3843/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

представника

ДУ «Бучанська виправна колонія №85» ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_9 , який приймає участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Бучанська виправна колонія №85», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 26 жовтня 2020 року стосовного засудженого

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гавронщина Макарівського району Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26 жовтня 2020 року клопотання захисника ОСОБА_7 задоволено та ОСОБА_9 умовно-достроково звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Малинського районного суду Житомирської області від 17 серпня 2017 року з невідбутою частиною покарання у виді позбавлення волі 09 місяців 21 день.
Задовольняючи клопотання захисника, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що засуджений відбув дві третини строку покарання, призначеного судом, і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 26 жовтня 2020 року та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 .

Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор зазначає, що висновки суду про те, що засуджений сумлінною поведінкою довів своє виправлення, не відповідають фактичним обставинам справи, а тому суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме, положення ст. 81 КК України.

Звертає увагу на те, що наявні у засудженого ОСОБА_9 чотири судимості за вчинення умисних корисливих злочинів за ч. 3 ст. 185 КК України свідчать про його злочинну спрямованість на вчинення даного виду злочинів, водночас за період відбування покарання засуджений ОСОБА_9 має 4 заохочення, але порушував режим відбування покарання, за що має 9 дисциплінарних стягнень, в тому числі за такі грубі порушення як зберігання мобільного телефону та спиртовмісної речовини, невиконання законних вимог адміністрації та перешкоджання обшуку, які систематично вчиняв упродовж 2017, 2018 та 2019 років.

На думку прокурора, сукупність таких обставин свідчить про відсутність стійкої самокерованої правослухняної поведінки засудженого упродовж всього періоду відбування покарання та небажання стати на шлях виправлення, а тому висновок суду про доведеність засудженим свого виправлення та можливість його умовно-достроково звільнення не відповідає фактичним обставинам справи.

В запереченні на апеляційну скаргу захисник, не погоджуючись з доводами прокурора в апеляційній скарзі, просить залишити її без задоволення, вважаючи судове рішення законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, заперечення засудженого, захисника та представника ДУ «Бучанська виправна колонія №85» щодо апеляційного прохання, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, 17 серпня 2017 року ОСОБА_9 був засуджений Малинським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців. Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання йому зарахований строк попереднього ув`язнення з 19 серпня 2016 року по 15 квітня 2017 року та з 21 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Крім того, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22 травня 2018 року ОСОБА_9 в строк відбування покарання також зарахований період з 21 червня 2017 року по 05 березня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З 30 березня 2018 року засуджений ОСОБА_9 відбуває покарання в ДУ «Бучанська виправна колонія № 85».

20 липня 2020 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 .

Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що засуджений відбув дві третини строку покарання, призначеного судом, і довів своє виправлення.

Такого висновку суд дійшов врахувавши, що під час відбування покарання засуджений ОСОБА_9 був працевлаштований у виробничій зоні, в ТОВ «ГОФРОПЛАСТ», має 5 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, реагує на заходи виховного, організаційного, психологічного та профілактичного характеру і робить належні висновки для себе, хоча і порушував умови та порядок відбування покарання, за що отримав 6 дисциплінарних стягнень, але вони зняті та погашені в установленому законом порядку.

Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Відповідно до положень ст.81 КК України до засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі і сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Отже зі змісту вказаної норми випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації злочину за ступенем тяжкості, формою вини та об`єктом суспільно-небезпечного посягання, наявності попередніх судимостей.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

Відповідно до матеріалів провадження, в тому числі характеристики адміністрації ДУ «Бучанська виправна колонія №85», ОСОБА_9 , який раніше тричі був засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності та за останнім вироком тривалий час відбував покарання в місцях позбавлення волі, з 30 березня 2018 року відбуває покарання у виді позбавлення волі, призначене вироком Малинського районного суду Житомирської області від 17 серпня 2017 року, в указаній виправній установі. Режим тримання засуджений систематично протягом 2017-2019 років порушував, за що мав 6 стягнень, останнє - 22 листопада 2019 року, які зняті та погашені в установленому законом порядку. З 10 червня 2018 року ОСОБА_9 працевлаштований на виробничій зоні, 5 разів заохочувався правами начальника установи, одне заохочення скасоване, при цьому заохочення став отримувати з 07 жовтня 2019 року, але 22 листопада 2019 року мав стягнення. Засуджений приймає участь у благоустрої відділення. По відношенню до представників адміністрації установи поводить себе ввічливо, вимоги виконує під контролем. В колективі серед засуджених уживається, неконфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. На заходи виховного, організаційного, психологічного та профілактичного характеру реагує та робить для себе належні висновки. Правил санітарної та особистої гігієни дотримається. На профілактичному обліку в установі не перебуває. За характером тактовний, відкритий, вину у скоєному визнав.
З урахуванням посередньої характеристики ОСОБА_9 комісією установи було відмовлено у зверненні з поданням до суду щодо застосування положень ст.ст. 81, 82 КК України.

Такі обставини щодо поведінки ОСОБА_9 протягом усього строку відбування покарання, на переконання колегії суддів, не доводять позитивну динаміку змін в особистості засудженого і не дають підстав вважати, що ОСОБА_9 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, на що обґрунтовано вказує в апеляційній скарзі прокурор.
Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції не може бути визнана законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам провадження як такі, що не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, що згідно зі ст. ст. 407, 409, 411 КПК України є підставою для скасування ухвали та ухвалення нової ухвали судом апеляційної інстанції про відмову в задоволенні клопотання захисника про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання. Тому апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 26 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_9 умовно-достроково звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Малинського районного суду Житомирської області від 17 серпня 2017 року з невідбутою частиною покарання у виді позбавлення волі 09 місяців 21 день - скасувати.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого вироком Малинського районного суду Житомирської області від 17 серпня 2017 року ОСОБА_9 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_________________ __________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4