ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3945/19 Номер провадження 11-кп/814/248/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 121 КК- Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

та обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0001257 за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м.Полтави від 19.07.2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, неодружений, не працюючий, має професійно-технічну освіту, раніше не судимий,-

визнаний винуватим та засуджений:

- за ч.1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі;

- за ч.4 ст. 296 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання якщо він протягом 3 років не вчинить нового злочину, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили змінено з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави в особі Полтавської ради - 4992 грн. 10 коп.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз - 628 грн. 04 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він 23 травня 2019 року близько 18 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись у громадському транспорті, а саме у тролейбусі №122 за маршрутом №5 «Кільцевий», на відрізку дороги від ЗГТ «Продмаш» в напрямку ЗГТ «Проща Зигіна», поряд з будинком №17 по вул. Маршала Бірюзова, діючи умисно, застосовуючи ненормативну лексику, активно виражаючи своє невдоволення до пасажирів, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжувалося особливою зухвалістю, ігноруючи встановлені суспільні, загальноприйняті правила поведінки, що призвело до тимчасового припинення нормальної діяльності руху громадського транспорту КП «Полтаваелектроавтотранс» на очах у пасажирів громадського транспорту діючи умисно, з хуліганських спонукань наніс ОСОБА_10 ножове поранення у живіт, тим самим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді рани м`яких тканин передньої частини стінки ліворуч, яка проникає в черевну порожнину з ушкодженням зовнішнього прямого та косого м`язів і тонкого кишковиків та з розвитком внутрішньочеревної кровотечі, яка утворилася від дії колючо-ріжучого предмету, що згідно висновку експерта № 494 від 24.09.2019 року кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження по ознаці небезпеки для життя.

В апеляційній скарзі прокурор Полтавської місцевої прокуратури просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Ухвалити новий вирок, призначивши ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 121 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, за ч.4 ст. 296 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів у вигляді 5 років позбавлення волі.

Обгрунтоваючи свої апеляційні вимоги апелянт вказав, що судом при ухваленні вироку не взято до уваги характер і ступінь тяжкості наслідків, які настали внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Зокрема, злочинними діями ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин в стані алкогольного сп`яніння в світлий час доби у громадському транспорті, активно виражаючи своє невдоволення по відношенню до пасажирів, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства.

На адресу апеляційного суду від адвоката ОСОБА_7 надійшли заперечення на апеляційну скаргу прокурора.

Від потерпілого надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він зазначає, що не має майнового характеру претензій до обвинуваченого та просить його суворо не карати.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили залишити вирок без змін, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин і кваліфікація його дій за ч.1 ст.121, ч.4 ст.296 КК України прокурором в апеляційній скаргзі не оспорюються, у зв`язку з чим відповідно до ст. 404 КПК України колегією суддів вирок суду в даних частинах не переглядається.

При обранні ОСОБА_8 міри покарання суд першої інстанції врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання позитивно, наявність обставин, що пом`якшує покарання, а саме з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, повне добровільне відшкодування шкоди, а також те, що до відповідальності притягується вперше, його молодий вік, позицію потерпілого який на суворій мірі покарання не наполягав, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, тобто всі ті обставини на які посилається і прокурор в своїй апеляційній скарзі, та прийшов до переконання про можливість призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 121 КК України, тобто суд призначив ОСОБА_8 покарання, яке просить прокурор у своїй апеляційній скарзі.
Будь-яких мотивів незаконності вироку в частині застосування судом положень ст. 75 КК України в апеляційній скарзі прокурор не наводить.

Разом з тим, колегія суддів перевіривши матеріали провадження в повному обсязі, вважає що суд прийшов до правильного висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування з випробуванням.

При прийнятті даного рішення стосовно ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував його позитивну характеристику за місцем проживання, позицію потерпілого, який не наполягає на суворій мірі покарання, обставини які пом`якшують покарання та прийшов до правильного висновку про можливість звільнення ОСОБА_8 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

За таких обставин колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляції прокурора, у зв`язку з чим вирок суду необхідно залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 408, 419, КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтава від 19 липня 2019 року стосовно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законої сили з моменту її оголошення, але може бути оскаржена протягом трьох мясяців з моменту її оголошення шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . ОСОБА_4 .