Номер провадження 11-кп/804/746/20

УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року місто Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Шигірта Ф.С.,

суддів: Акуленка В.В., Ковалюмнус Е.Л.

за участю:

секретаря судового засідання Рябцевої Ю.С.,

прокурора Цяпи Ю.О.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

захисника Цимбалюка В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Донецького апеляційного суду в режимі відео конференції апеляційні скарги обвинуваченого та захисника на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 23 березня 2020 року у кримінальному провадженні №0001893, за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст.415 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 23 березня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, непрацюючого, демобілізованого з військової служби, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.415 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, вирішено цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 та цивільний позов прокурора, питання про судові витрати.

Згідно вироку, 04.09.2014 року у м. Краматорську Донецької області військовослужбовець в/ч В4750, солдат, будучи військовослужбовцем, що безпосередньо керував рухом бойової машини броньованої розвідувально-дозорної машини БРДМ-2 заводський номер НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст.14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п.п.2.3, 8.7.3, 8.10, 10.1, 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №130, ст.31 Настанови з автомобільної служби Радянської армії та Військово-Морського Флоту, затвердженої наказом Міністра оборони СРСР від 01.09.1977 року №225, а також п.п.1, 9 Курсу водіння бойових машин Сухопутних військ (КВБМ СВ 99), введеного в дію наказом заступника Міністра оборони України командувача Сухопутними військами ЗСУ від 25.03.1999 року №75, допустив виїзд бойової машини БРДМ-2 заводський номер НОМЕР_1 з військовослужбовцями молодшим сержантом ОСОБА_3 та сержантом ОСОБА_4 , які знаходилися під час руху на корпусі машини, після чого рухаючись у той же день близько 11-30 годині по проїзній частині вул. Кіма поблизу перехрестя з вул. Правди у м. Краматорську Донецької області зі швидкістю не менше 70 км/год., тобто із перевищенням передбаченої для руху у населених пунктах швидкості, уважно не слідкував за дорожньою обстановкою та своєчасно не зреагував на її зміну у вигляді подання світлофором сигналу, що забороняє рух, а також зупинки автомобіля «Dacia Logan» номерний знак НОМЕР_2 , який слідував попереду нього, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, після чого не переконавшись, що це буде безпечним і не створить небезпеки, повернув кермо вліво, щоб об`їхати автомобіль «Dacia Logan» н.з. НОМЕР_2 зліва, а після того як зрозумів, що не розминеться із зустрічними транспортними засобами, повернув кермо праворуч, щоб об`їхати автомобіль «Dacia Logan» н.з. НОМЕР_2 з правого боку, після чого змінив напрямок руху у бік середини проїжджої частини, чим виконав небезпечне маневрування, що призвело до втрати ним контролю за курсовою стійкістю з наступним перекиданням бойової машини, в результаті чого молодшому лейтенанту ОСОБА_3 та сержанту ОСОБА_4 заподіяні тілесні ушкодження від яких обидва потерпілі загинули на місці.

Вирок в апеляційному порядку оскаржили обвинувачений та захисник.

Обвинувачений в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та направити на новий судовий розгляд у суді першої інстанції, зазначає, що судом необґрунтовано відмовлено в задоволені клопотання про витребування матеріалів службового розслідування ДТП задля неупередженого та справедливого судового рішення, крім того судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про призначення ряду експертиз, а саме: повторної судової комісійної авто-технічної та транспортно-трасологічної експертизи у зв`язку з протиріччям між висновками експертизи від 20.05.2016 року та від 19.08.2016 року; інженерно-технічної експертизи для вирішення питань, які могли мати значення для судової комісійної авто-технічної та транспортно-трасологічної експертизи; судової технічної експертизи по безпеці життєдіяльності для вирішення питань, які могли мати значення для проведення подальших експертиз.

Стверджує, що судовий розгляд даного кримінального провадження є неповним, оскільки не досліджені обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення.

Захисник в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, із зазначенням аналогічних доводів викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу обвинуваченого.

Обвинувачений підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу захисника.

Прокурор заперечував щодо апеляційної скарги захисника та обвинуваченого.

Потерпілі про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надали.

Відповідно до вимог ст.404 ч.1 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та промови учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції розглядаючи кримінальне провадження стосовно ОСОБА_1 дотримався вимог діючого кримінального процесуального законодавства та ухвалив законне, мотивоване та обґрунтоване судове рішення.

Висновки про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого злочину суд обґрунтував безпосередньо дослідженими доказами, виклавши у вироку їх аналіз.

Доводи апеляційних скарг, щодо неповноти судового розгляду у зв`язку з не проведенням заявлених експертиз не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного вироку.

Суд всебічно дослідив обставини передбачені ст.91 КПК України та в оскаржуваному вироку навів докази, якими ці обставини підтверджуються. Також суд належним чином мотивував неприйняття окремих доказів.

Як вбачається з оскаржуваного вироку та матеріалів кримінального провадження, вина ОСОБА_1 підтверджується доказами закріпленими в показаннях свідків, протоколах слідчих дій, у висновках експертиз.

Апеляційні доводи сторони захисту, що суд першої інстанції не повно з?ясував обставини справи, не усунув суперечності у доказах, позбавив сторону захисту реалізувати право надати докази не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Так, обставини злочину визнані судом доведеними, окрім іншого, підтверджуються показаннями свідків, які були очевидцями події - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .. Вони пояснили суду, що на момент ДТП автомобіль «Dacia Logan» зупинився перед перехрестям на червоне світло світлофору та не рухався. В цей час ззаду до нього на великій швидкості наближалась бойова машина, на великій швидкості рухалась до перехрестя, стала маневрувати та перекинулась.

Факт керування БРДМ-2 саме ОСОБА_13 підтверджується показаннями самого обвинуваченого та свідків, яки знаходились всередині цього транспортного засобу.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_13 вимог діючого законодавства в момент ДТП, окрім іншого підтверджуються висновком судової автотехнічної експертизи №246 від 20.02.2015 року, виконаної НДЕКЦ при ГУМВС України в Донецькій області.

Відповідно до цього висновку, з технічної точки зору в даній дорожній ситуації дії водія БРДМ-2 ОСОБА_1 не відповідали вимогам пунктів 12.1 та 10.1 Правил дорожнього руху України та перебувають у причинному зв`язку з подією ДТП, що настала. Виконуючи вимоги п.12.1, п.10.1 ПДР України ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді.

Крім того, даним висновком спростовані показання ОСОБА_1 про перебіг подій ДТП. Разом з цим, експерт дійшов висновку, що показання водія автомобіля «Dacia Logan» н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 у частині механізму та перебігу даної ДТП, сповна могли відповідати дійсності.

Показання водія ОСОБА_6 узгоджуються з іншими прийнятими судом доказами та підтверджуються слідчим експериментом від 05.02.2015 року за його участю. При цьому він показав місце ДТП, розташування, характер руху та швидкість транспортних засобів, місце перекидання бойової машини тощо. Аналогічні свідчення свідок ОСОБА_6 надав у суді першої інстанції, та показав, що зупинився перед перехрестям з вул. Правди на червоний сигнал світлофору, в цей момент у дзеркало заднього виду він побачив, що позаду швидко наближається бойова машина. Остання їхала по центру дороги зі швидкістю приблизно 80 км/год. Приблизно через 30 секунд бойова машина обминула його справа, перекинулася через правий бік та зупинилася на лівому боці.

Такі фактичні дані підтвердились показаннями вищезазначених свідків, які були очевидцями ДТП.

При проведені слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_14 від 25.06.2016 року, останній показав яким чином розміщувалися члени екіпажу під час руху на завдання 04.09.2014 року, а саме: на корпусі з лівого боку позаду башти - він, ОСОБА_3 попереду башти з лівого боку, ОСОБА_15 попереду башти з правого боку, ОСОБА_4 позаду башти з правого боку, в середині на водійському місці ОСОБА_1 , а де в середині машини сидів ОСОБА_16 йому не відомо. Також перебуваючи на місці події свідок показав механізм перебігу ДТП, аналогічні показання ОСОБА_14 навів у судовому засіданні у суді першої інстанції.

Крім того, свідок ОСОБА_15 , допитаний у суді першої інстанції також показав, що ОСОБА_1 керував бойовою машиною. Зверху на корпусі машини перебували військовослужбовці, в процесі руху на проїзній частині виявися автомобіль «Dacia Logan» та ОСОБА_1 почав маневрувати, спробував обійти автомобіль зліва потім став гальмувати праворуч, машина зачепила бордюр, підкинуло на лежачому поліцейському та перекинулася. Наведені показання свідка також спростовують показання ОСОБА_1 в частині створення аварійної обстановки легковим автомобілем.

Більш того, сам обвинувачений не заперечує факт керування БРДМ-2 зі швидкістю приблизно 60-70 км/год. та перебування військовослужбовців на корпусі машини.

Встановлені судом фактичні обставини щодо швидкості та траєкторії руху БРДМ -2 під керуванням ОСОБА_1 підтверджується висновком комісійної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №487/16/5961/8578 від 19.08.2016 року, виконаної Харківським НДЕКЦ МВС України, відповідно до якої швидкість руху бойової машини БРДМ-2 заводський номер НОМЕР_1 на момент початку гальмування склала не менше 71 км/год., в момент початку гальмування бойова машина БРДМ-2 розташовувалася на проїзній частині таким чином, що відстань від її правих коліс до правого краю проїжджої частини склала близько 5,5 м. В процесі гальмування бойова машина зміщувалася в напрямку до правого краю вул. Кіма. В подальшому перед перехрестям з вул. Правди бойова машина почала розвертатися правим боком вперед по напрямку її руху (проти ходу руху годинникової стрілки). В процесі розвороту бойова машина змістилася в напрямку до центру проїжджої частини, після чого відбулося її перекидання. В діях водія БРДМ-2 ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п.п.8.7.3 «е», п.п.8.10, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної пригоди.

Вищенаведеними належними та допустимими доказами беззаперечно встановлено порушення ОСОБА_1 правил водіння бойової машини в межах населеного пункту, що спричинило загибель двох осіб.

Твердження ОСОБА_1 що автомобіль «Dacia Logan» виконав маневр та створив аварійну обстановку, спростовуються вищенаведеними показаннями очевидців, які обґрунтовано покладені в основу вироку. Наведений свідками перебіг подій також викладений в протколі слідчого експерименту від 27 травня 2016 року за участю ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Крім того, під час проведення слідчого експерименту за участю самого ОСОБА_1 встановлено, що перед перехрестям на світлофорі автомобіль «Dacia Logan» зупинився, та ОСОБА_1 намагався його об`їхати, внаслідок чого БРДМ-2 перевернувся. Обставини встановлені під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_1 підтвердженні шляхом проставлення власноручного підпису в протоколі слідчого експерименту та відсутністю заперечень на фактичні дані викладені в протоколі.

Отже, доводи ОСОБА_1 в частині створення водієм автомобіля «Dacia Logan» аварійної обстановки, апеляційний суд сприймає такими, що не знайшли свого підтвердження та направлені на ухилення від кримінальної відповідальності.

Апеляційні доводи сторони захисту про наказ командира про перевезення пасажирів на корпусі машини, який ОСОБА_1 за своїми службовими обов`язками не міг проігнорувати, не спростовує висновків суду про винуватість обвинуваченого в порушенні правил водіння бойової машини, що потягло загибель двох людей. Зазначеним у вироку законодавством саме на водія машини покладено обов?язок дотримувати правил водіння та експлуатації бойовою машиною.

Не заслуговують на увагу апеляційного суду і доводи про безпідставну відмову суду витребувати додаткові докази та призначити експертизи.

Відмовляючи захиснику у задоволенні цих клопотань, суд першої інстанції виклав достатні мотиви таких відмов та дійшов правильних висновків про повноту та зрозумілість висновків проведених експертиз для встановлення фактів, необхідних для вирішення справи по суті.

Що стосується доводів про суперечливість висновку експерта №000205/1 від 20.05.2016 року комплексної автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, проведеної ТОВ «Українські незалежні судові експерти» іншим висновкам експертів, вони не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Так, згідно діючого кримінального процесуального законодавства, експертиза не має для суду наперед встановленої сили. Разом з тим, суд оцінює сукупність досліджених доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку. (ст.ст.94, 101 КПК)

Враховуючи, що зазначений висновок суперечить іншим доказам по справі, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв його до уваги.

При цьому, суд врахував, що в основу вихідних даних цього висновку лягли показання ОСОБА_13 , що водій автомобіля «Dacia Logan» виконав опасний маневр, що і стало причиною аварійної ситуації.

Проте, такі показання обвинуваченого спростовуються показаннями вище перелічених очевидців події, що на момент ДТП автомобіль «Dacia Logan» зупинився перед перехрестям на червоне світло світлофору та не рухався, коли бойова машина на великій швидкості рухалась до перехрестя, стала маневрувати та перекинулась.

Також, ці показання обвинуваченого визнані неспроможніми згідно висновку експертизи №246 від 20.02.2015р.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо критичного ставлення до наведених показань ОСОБА_13 та висновку експертизи проведеної ТОВ «Українські незалежні судові експерти».

Не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства і доводи сторони захисту, що винуватість ОСОБА_13 не доведена, оскільки під час проведення досудового слідства та призначення експертиз не було враховано переобладнання БРДМ-2 захисними решітками, наявність повного боєкомплекту та екіпажу у повній бойовій екіпіровці, що істотно вплинуло на вагу та габарити транспортного засобу.

Так, згідно п.12.1. ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Враховуючи наведену вимогу ПДР України, саме обвинувачений ОСОБА_13 керуючи БРДМ-2 мав обрати безпечну швидкість руху з урахуванням всіх чинників, що можуть негативно вплинути на керованість та гальмівні властивості транспортного засобу.

Також апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність необхідності витребування всіх матеріалів службового розслідування за фактом ДТП, документів про проведення інструктажів, оскільки дані вимоги не відповідають нормам КПК України та не мають суттєвого значення для підтвердження чи спростування обставин передбачених ст.91 КПК України.

Так матеріали кримінального провадження містять витяг з акту за результатами службового розслідування за фактом ДТП, який досліджений судом першої інстанції та відповідно до якого 05.09.2014 року №71, згідно якому підтверджується, що 04.09.2014 року біля 10-00 години відповідно до наказу командира в/ч В4750 від 04.09.2014 року №67 військовослужбовці вказаної військової частини вирушили на БРДМ-2 на супроводження колони по маршруту: СЗ м.Краматорськ, м.Артемівськ (база БТОТ) та у зворотному напрямку. Групу військовослужбовців становили ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , водієм машини був ОСОБА_1 , в подальшому до них приєднався військовослужбовець Штабу АТО ОСОБА_15 . Під час руху по вул.Кіма у м.Краматорську бойова машина потрапила у ДТП, внаслідок чого перекинулася, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 загинули на місці. Результати службового розслідування стороною захисту не оскаржені.

Крім того, слід зазначити, що висновки службового розслідування, обставини проведення інструктажів, обставини надання командиром БРДМ-2 наказів про розміщення екіпажу на броні, мають значення для притягнення до відповідальності інших осіб, проте не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_13 у вчиненні злочину за обставин наведених у вироку.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги сторони захисту не підлягають задоволенню, оскільки оскаржуваний вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 , є законним, вмотивованим та справедливим, а призначене покарання достатнім та необхідним для його виправлення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги обвинуваченого та захисника залишити без задоволення.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 23 березня 2020 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: