Справа №279/5005/20
Провадження № 1-в/279/29/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення, -

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та просить застосувати до нього норми ст.81 КК України.
Представник Коростенської виправної колонії ( №71), прокурор, в судове засідання не зявились, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяви, в яких представник Коростенської ВК №71 та прокурор просять відмовити в задоволенні клопотання.
Дослідивши заяву засудженого, матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно положень ч. 2, п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумлінною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.

Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Судом встановлено, що вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 04.07.2013 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.194,70 КК України, та призначено покарання у вигляді 10-ти років позбавлення волі. Строк покарання рахувати з 05.02.2013 року. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 09.03.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 05.02.2013 року по 26.09.2013 року у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі
З характеристики, наданої ДУ « Коростенська виправна колонія (№71)» вбачається, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий.
В державній установі « Коростенська виправна колонія №71" міру кримінального покарання відбуває з 20.08.2019 року, прибув з державної установи « Київського слідчого ізолятору». За весь період відбування покарання в Коростенській ВК -71 характеризується негативно, допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, що свідчило про небажання засудженого ставати на шлях виправлення, недотримання вимог правил внутрішнього розпорядку, невиконання законних вимог адміністрації колонії та порушення дисципліни, а поведінка засудженого не передбачала свідомий вибір до правослухняного способу життя, участі у суспільному житті відділення та колонії, у програмах, які допомагають адаптуватися на волі після звільнення та не дає змоги вважати щодо його готовності до цього після звільнення та про пристосовницьку цілеспрямованість з метою отримання поблажливого ставлення до себе з боку адміністрації установи, а також свідчить про протилежне та дає вагомі підстави для сумніву щодо неухильного дотримання засудженим вимог встановленого порядку відбування покарання, сумлінної поведінки, ставлення до праці та виконання своїх обов`язків.
За весь період відбування покарання має 1 заохочення ( 06.04.2018 року), 5 стягнень останнє -20.03.2019 року),які погашені у встановленому законом порядку, характеризується негативно, має пристосовницьку цілеспрямованість; на виробництві установи не працевлаштований, працювати не бажає, мотивує це поганим станом здоров`я, в цілому до суспільно корисної праці та виконання своїх обов`язків відноситься негативно; участі у суспільному житті відділення та в роботі самодіяльних організацій не приймає та приймати не бажає; по відношенню до працівників адміністрації ввічливий та тактовний, їх законні вимоги виконує тільки під контролем; на заходи виховного характеру реагує не завжди вірно; хитрий, брехливий та імпульсивний, не завжди контролює свої емоції та почуття; на зовнішній вигляд не завжди охайний, намагається утримувати своє спальне місце та при ліжкову тумбочку у належному санітарному стані, порушень форми одягу не допускає; за програмою диференційованого виховного впливу « Фізкультура та спорт» не займається; над підвищенням свого загальноосвітнього рівня не працює.
Вказані обставини, не свідчать про позитивну динаміку в поведінці засудженого
ОСОБА_4 . Процес виправлення та перевиховання у засудженого не є стабільним та послідовним на протязі саме всього перебування засудженого в установах виконання покарань. Пасивна поведінка засудженого не засвідчує виправлення та перевиховання останнього, активна участь у суспільному житті установ виконання покарань не була послідовною.
Судом враховується, також, що засуджений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні скоєного злочину визнав, але каяття з приводу вчиненого не проявляє. Участі у роботі самодіяльних організацій не бере, соціально-корисну активність в організації роботи не проявляє. Вказані обставини свідчать, що заява засудженого та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 не містять достатніх відомостей про те, що засуджений протягом всього часу відбування покарання приймає активну участь у суспільному житті в установах виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став.

Більш того, 26.12.2019 року на спільному засіданні комісії державної установи « Коростенської ВК ( №71) та спостережної комісії при Коростенському міськвиконкомі з питання умовно дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, де ОСОБА_4 було відмовлено в застосуванні даної заохочувальної норми, так як не довів свого виправлення.

Суд приходить до висновку про відсутність фактичних даних, які б підтверджували той факт, що мета покарання досягнута, а сам засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення.
Посилання засудженого на те, що останній вирок відносно нього ухвалений за відсутності адвоката не може стати підставою для умовно-дострокового звільнення його від покарання.
За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_4 положень статті 81 КК України, відтак, в задоволенні заяви слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст. ст. 537,539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 04.07.2013.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя: ОСОБА_1