БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
21.12.2020
Єдиний унікальний номер 502/171/19
Провадження № 1-кп/497/4/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2020 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі колегії суддів:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_11 ,
обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
та їх захисника - ОСОБА_14 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000515 від 24.10.2018 року відносно
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арташат, Вірменія, громадянина України, вірменина за національністю, з неповною середньою освітою, не працюючого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України такого, що не має судимості, особу якого встановлено згідно паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , виданого органом 5133 від 22.01.2018 року
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Єлабуга, Хабаровського краю, Російської Федерації, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, особу якого встановлено згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Уманським РВ УМВС України в Одеській області від 10.06.1997 року
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Умань, Черкаської області, громадянина України, українця за національністю, з вищою освітою, розлученого, працюючого адміністратором кафе «Фортеця», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, особу якого встановлено згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Уманським МВ УМВС України в Одеській області від 16.01.2001 року
які обвинувачуються у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

23.10.2018 року біля приблизно опівночі (більш точний час протягом судового слідства не встановлено), ОСОБА_10 приїхав до села Шевченкове Кілійського району Одеської області, де зустрівся з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Під час зустрічі з метою особистої наживи, з корисливих мотивів, спланували план вчинення кримінального злочину та розподілили ролі наступним чином: ОСОБА_10 застосовує водійські навички, та доставляє їх до будинку АДРЕСА_4 , де мешкає ОСОБА_8 , надалі спостерігає за обстановкою з метою сповіщення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в свою чергу останні проникають до квартири АДРЕСА_5 вказаного будинку де мешкає потерпіла звідки викрадають майно.

В подальшому, 24.10.2018 року приблизно о 08 годині (точний час судовим слідством не встановлено) ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , заздалегідь розподіливши ролі, з корисливих мотивів, таємно, умисно, з метою заволодіння чужим майном шляхом проникнення до житла діючи як співвиконавці, приїхали на автомобілі марки «Renault Laguna», синього кольору, 2001 року випуску, номерний знак « НОМЕР_4 », до подвір`я будинку АДРЕСА_6 , де ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вийшли з автомобіля, направившись до будинку АДРЕСА_4 , де мешкає потерпіла ОСОБА_8 , а ОСОБА_10 залишився за кермом вищевказаного автомобіля та спостерігав за появою третіх осіб з метою сповіщення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Далі, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 піднялись на 2 поверх будинку АДРЕСА_7 , де ОСОБА_12 невстановленим в ході досудового розслідування предметом, відчинив вхідні двері та останні проникли до приміщення квартири. Далі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 достовірно знаючи де знаходиться сейф з грошовими коштами, для доведення свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, за допомогою металевої фомки, з прикладанням сили, відчинили двері сейфу, в якому на той момент знаходились грошові кошти різними купюрами, а саме: 15 000 доларів США, що в еквіваленті на день вчинення злочину становить 422 241.03 гривень, у відповідності до інформації Національного банку України 100 доларів становить 2 814.9402 гривень, 1800 Євро у відповідності до інформації Національного банку України 100 Євро становить 3230.9884 гривень, що складає суму 58 157,7912 гривень, 20 000 гривень та золоті вироби:

-обручку масою 3,2518 грамів виготовлену з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 58,3 %, вартістю 2084,92 гривень;

-обручку, масою 3,8563 грами, виготовлену з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 58,9 %, вартістю 2472,50 гривень;

-перстень, масою 7,4717 грами, виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,4 %, з вставками прозорого та чорного каміння, вартістю 4790,55 гривень;

-браслет, масою 10,6761 грамів, виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,3 %, довжиною 210 мм., вартістю 6845,08 гривень;

-ланцюжок та кулон, масою 3,0233 грами, виготовлені з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 60,5 %, вартістю 1938,41 гривень;

-каблучку, масою 5,6060 грамів, виготовлену з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,3 %, вартістю 3594 гривень;

-пару сережок, масою 3,9002 грами, виготовлені з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,1 %, вартістю 2500,65 гривень;

-пару сережок, масою 6,0187 грами, виготовлені з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,1 %, вартістю 3858,94 гривень;

-перстень, масою 2,4811 грамів, виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59 %, вартістю 1590,78 гривень;

-ланцюжок, масою 2,1327 грамів, виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59 %, довжиною 600 мм., вартістю Г367,4 гривень;

-ланцюжок, масою 8,2856 грамів, виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,4 %, довжиною 516 мм., вартістю 5312,39 гривень,

усього золотих виробів загальною вартістю на суму 36 355.96 гривень.

Перелічене майно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 помістили до кишень своїх курток та з викраденим майном покинули місце вчинення злочину. Після чого сіли до вищевказаного автомобіля марки «Renault Laguna» синього кольору, 2001 року випуску, номерний знак « НОМЕР_4 » за кермом якого перебував ОСОБА_10 та зникли з місця події, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинили матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 536 754,781 гривень, що перевищує 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В подальшому, в невстановленому місті та час розподілили викрадене майно між собою.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч.5 ст.185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в особливо великих розмірах, поєднана з проникненням до житла, за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_13 своєї вини не визнав категорично, та повідомив суду, що за день до дати затримання їхали з ОСОБА_12 купувати авто для перевозки хасидів в м.Умань. У нього був знайомий в м.Одеса на ім`я ОСОБА_15 , який займається перепродажею авто, знайшов для них т/з - мікроавтобус по досить доступній ціні, та запропонував їм приїхати до м.Одеси.

Приїхавши в м.Одеса, він зателефонував ОСОБА_15 , який повідомив, що його не має в місті, і він зараз зайнятий, та щоб не витрачати час, попросив їх поїхати в м.Кілія, де у чоловіка на ім`я ОСОБА_16 забрати кошти борг. Вони погодилися та направилися в м.Кілія.

По приїзду він, ОСОБА_13 з ОСОБА_12 зупинилися в готелі в с.Шевченково Кілійського району Одеської області. Согомонян Акоп приїхав до них вночі, десь біля 24:00 години, та пояснив, що кошти потрібно буде забрати вранці в м.Кілія, та він за ними приїде.

Вранці 24.10.2018 року, приблизно біля 08:00 години ОСОБА_17 приїхав в готель в с.Шевченково і на його авто «Renault» з іноземною реєстрацією вони втрьох поїхали в м.Кілія.

В м.Кілія вони зупинилися біля двох чи трьох поверхового будинку, він, ОСОБА_13 з ОСОБА_12 залишились чекати в машині, а ОСОБА_10 пішов в якийсь будинок. Через 30-40 хвилин, а можливо і через годину повернувся та приніс гроші біля 2 000.00 доларів США і горстку золота, яке він не розглядав. І гроші і золото поклав в кишені. Чи передав кошти ОСОБА_12 , він не пам`ятає. Ніяких запитань ОСОБА_18 з приводу золота не задавав, що він дав те і забрав.

Після цього ОСОБА_10 відвіз їх в с.Шевченково в готель, де вони вже пересіли на його автомобіль Тайота Камрі і поїхали до м.Одеса. ОСОБА_15 зателефонував, повідомив, що забрали гроші та золото і домовились про зустріч.

Однак, на двох стовпах на в`їзді в м.Одеса, їх зупинили співробітники поліції та затримали, і тримали до вечора. Лише ввечері приїхали інші поліцейські, слідчий та здійснили їх обшук і вилучили все, що у них було: гроші, золото, мобільні телефони, автомобіль. Тоді ж вони були затримані.

На запитання прокурора ОСОБА_13 пояснив, що ОСОБА_15 у якого мали намір купити авто знає поверхнево біля одного року, а ні прізвища, а ні будь-що інше не знає, зв`язувались по телефону, зустрічались в Макдоналсі біля залізничного вокзалу в м.Одеса.

Номер телефона ОСОБА_19 дав ОСОБА_15 , раніше його не знали і не зустрічалися, бачилися вперше. В м.Кілія раніше ніколи не був, та ніяких знайомих там не має. Мали намір придбати авто на трьох, тобто спільно з ОСОБА_15 . Він, ОСОБА_13 мав при собі біля 5 000.00 доларів США. Саме на прохання ОСОБА_15 поїхали забрати кошти у ОСОБА_10 біля 3300.00 доларів США. Поселилися в готелі в с.Шевченково, так як ОСОБА_10 не було на місці та він сказав його почекати.

На запитання адвоката ОСОБА_14 обвинувачений ОСОБА_13 пояснив, що коли поверталися з м.Кілія, їх біля 12:00 години зупинили на двох стовпах співробітники поліції з причин, що не були пристебнуті ременями безпеки. Потім їх з ОСОБА_12 розсадили по різним машинам і тримали до вечора. Коли вже темніло приїхали слідчий та інші співробітники поліції, пояснили, що будуть проводити обшук, так як в м.Кілія було вчинено крадіжку і їх в цьому підозрюють. При цьому, їх клали на землю, лицем до низу, хоча цілий день йшов дощ, та було мокро і брудно. До них застосовували силу, наносили удари по тілу. Ввечері оглядав лікар, який зробив вигляд, що нічого на ньому не має, та і він лікарю не скаржився, так як вважав, що це марно. На його думку, поліцейські діяли неправомірно щодо них.

На запитання суду ОСОБА_13 пояснив, що ОСОБА_12 є його товаришем. Мали намір купити спільно т/з пасажирський мікроавтобус для підприємницьких цілей, перевозити хасидів, які часто приїздять в Умань. Для цієї мети ОСОБА_15 , якого він ОСОБА_13 знає біля року як комерсанта підшукав їм підходяще авто, яке вони їхали купувати. В цей проект мали вкласти гроші в трьох спільно з ОСОБА_15 . Раніше в нього він вже купував авто, і в його порядності сумнівів не було.

ОСОБА_15 ніякої розписки їм про заборгованість ОСОБА_10 не надав, лише сказав, що потрібно поїхати і забрати кошти. Це був борг ОСОБА_10 перед ОСОБА_15 у сумі біля 3000 доларів. На під`їзді до м.Кілія він ОСОБА_13 зателефонував ОСОБА_18 , який повідомив, що він в дорозі, і не на місці, та запропонував їм зупинитися в готелі в с.Шевченкове. А коли приїхав пізно в ночі, то повідомив, що кошти будуть в ранці, і їх потрібно забрати в м.Кілія, і що він за ними приїде біля восьмої години ранку.

В ранці дійсно приїхав ОСОБА_17 , та на його автомобілі вони поїхали в м.Кілія. Чому не поїхали на його, ОСОБА_13 машині він не знає, але так запропонував ОСОБА_20 .. Чому ОСОБА_17 не привіз гроші, він також не знає, але як було їм запропоновано ОСОБА_21 , так вони і робили.

Коли ОСОБА_17 передав грошові кошти йому, ОСОБА_13 , він їх не перераховував та золоті вироби не розглядав, а лише поклав до кишені.

З приводу наявних у них грошей та золота працівникам поліції, а ні при затриманні, а ні у подальшому не розповідали. За весь час досудового розслідування він, ОСОБА_13 не повідомляв, а ні прокурору, а ні слідчому, а ні захиснику, про ОСОБА_15 також нікому не говорив. З 24 жовтня 2018 року по теперішній час він, ОСОБА_13 не зв`язувався з ОСОБА_15 .

ОСОБА_13 наполягав на тому, що до нього з ОСОБА_12 працівники поліції застосували фізичне насильство, били їх. Лікарю він не скаржився на свій фізичний стан та самопочуття. Слідчому судді обвинувачений не надавав ніяких пояснень та не скаржився на свій стан. Також, він ОСОБА_13 не може поясни звідки взялися фото будинку, дверей квартири потерпілої у його телефоні ще раніше ніж сталася ця подія. Обвинувачений не пам`ятає звідки у нього на той час був номер ОСОБА_22 .

Обвинувачений ОСОБА_12 також своєї вини не визнав, стверджував, що все було так як розповів ОСОБА_13 ..

Пояснив, що 23 жовтня 2018 року він з ОСОБА_13 поїхали до м.Одеса, де мали зустрітися з ОСОБА_15 знайомим ОСОБА_23 , який їм підібрав авто мікроавтобус пасажирський, для комерційних цілей, мали намір перевозити хасидів в м.Умань, та планували авто купити на трьох, оформлення зробити на ім`я ОСОБА_15 , а він, ОСОБА_24 мав ним користуватися. ОСОБА_15 він особисто не знав, і ніколи з ним не зустрічався, але зі слів ОСОБА_25 ОСОБА_15 порядна людини. Приїхавши до м.Одеса, ОСОБА_26 зателефонував ОСОБА_15 , але зустрітися вони не змогли, так як ОСОБА_15 був досить зайнятий та знаходився не в місті. Андрій їх попросив поїхати в м.Кілія та забрати там грошові кошти, які йому винен чоловік на ім`я ОСОБА_27 , та дав ОСОБА_28 його телефон.

Зупинилися вони з ОСОБА_29 в готелі с.Шевченкове, так як ОСОБА_10 не було на місці, приїхав він до них пізно вночі, повідомив, що гроші потрібно забрати в ранці в м.Кілія і він за ними приїде. Біля восьмої години ранку приїхав ОСОБА_17 , та на його автомобілі Рено вони втрьох поїхали в м.Кілія. Під`їхали до якогось будинку, вони з ОСОБА_28 залишились в машині, а ОСОБА_30 пішов за грошима. Десь приблизно через годину він повернувся з грошима та золотом і віддав їх ОСОБА_31 .

Потім вони разом поїхали в с . Шевченково, де з ОСОБА_29 пересіли в авто Сергія «Тайота Камрі» та поїхали до м.Одеса.

На під`їзді до м.Одеса біля посту «Два стовпи» їх зупинили поліцейські, витягнули з машини, кинули на землю обличчям вниз, побили. Тримали в різних машинах аж до вечора, поки не приїхав слідчий, який провів обшук та вилучили все, що в них було: їх особисті гроші, ті, що передав ОСОБА_17 , золото, телефони, авто ОСОБА_28 , а їх затримали.

На запитання прокурора ОСОБА_12 відповів, що в ОСОБА_32 їхали з метою покупки автобуса приблизно за 10 500.00 доларів США. ОСОБА_28 з ОСОБА_15 домовлялись що візьмемо авто на трьох. У нього, ОСОБА_12 при собі було 3500.00 доларів США та 5 000.00 гривень, які він мав заплатити за автомобіль. Йому, ОСОБА_12 невідомо скільки грошей потрібно було взяти у ОСОБА_10 , так як з ОСОБА_15 по телефону спілкувався ОСОБА_26 , у нього номера телефону ОСОБА_15 не було.

На запитання потерпілої ОСОБА_8 пояснив, що при собі Євро він не мав, як у нього з`явилися Євро при обшуку пояснити не може.

На запитання адвоката ОСОБА_33 пояснив, що в м. Кілія ніколи не був до цього, знайомих там не має, ОСОБА_10 раніше не знав. В м.Кілія ОСОБА_17 передав гроші ОСОБА_31 .. З с.Шевченково в Одесу виїхали приблизно біля 10:00 години. Їх з ОСОБА_29 зупинили поліцейські на двох стовпах, знущалися та били. Він майже нічого не пам`ятає, що там відбувалося, та він отямився вже в м.Кілія куди їх доставили.

На запитання суду пояснив, що він не може сказати чому не повідомив слідству про ОСОБА_15 та не намагався з ним зв`язатися, не заявляв про його допит. Пояснення, які він, ОСОБА_12 надає наразі суду раніше не повідомляв нікому, а ні слідчому, а ні прокурору, а ні слідчому судді.

ОСОБА_34 до цих подій знав роки три-чотири. Відносини у них дружні. До цієї події займався перевозкою людей на авто, яке брав в оренду. ОСОБА_26 працював в ресторані. Виходячи з домовленості придбане авто було б у нього, ОСОБА_35 та він би ним користувався. Судово-медична експертиза щодо його стану здоров`я не проводилась. Слідчому судді він також не повідомляв про стан здоров`я та про фізичне насилля щодо нього.

Обвинувачений ОСОБА_10 вину визнав цілком і беззаперечно, та повідомив суду про обставини вчиненого злочину.

Пояснив, що все почалось в 2017 році, коли його дружина дуже захворіла, та їй необхідно було робити хіміотерапію, усі гроші були витрачені, допомогу надавали усі, родичі, друзі, знайомі, але лікування занадто дороге, і коштів катастрофічно не хватало.

Поспілкувавшись зі знайомим ОСОБА_36 з м.Одеса, той повідомив, що є хлопці які допоможуть з грошима. В кінці літа 2018 році ОСОБА_37 зателефонував ОСОБА_38 і ОСОБА_39 , та вони повідомили що допоможуть з грошима, але він, ОСОБА_10 має сказати їм у кого вони є.

Оскільки у нього не було вибору, а кошти потрібні були великі, він повідомив адресу потерпілої ОСОБА_40 . Спочатку він, ОСОБА_17 сфотографував двері квартири та будинок потерпілої та відправив фото на телефон ОСОБА_41 .. Однак ОСОБА_26 попросив зробити вдруге, так як не дуже добре було видно на фото замкових скважин дверей.

22.10.2018 року зателефонував ОСОБА_38 і ОСОБА_39 та повідомив, що вони можуть приїхати. 23 жовтня 2018 року він повертався з дружиною з Києва після чергової процедури хіміотерапії, та йому зателефонував ОСОБА_26 , що він з ОСОБА_42 вже знаходиться в с.Шевчекове Кілійського району.

Біля 24:00 години ночі він, ОСОБА_17 приїхав до с. Шевченкове з метою зустрічі з Багмутом та ОСОБА_43 , та повідомив їм, що є квартира ОСОБА_40 , там є 3 тисячі доларів. Вони відповіли згодою та сказали, що все інше заберуть собі, та домовились зустрітися в ранці. Вранці біля восьмої години він, ОСОБА_17 приїхав на своїй машині ОСОБА_44 , забрав ОСОБА_45 та ОСОБА_35 , і поїхали до м. Кілія. Спочатку біля ринку вони випили каву, переконавшись, що ОСОБА_8 прийшла на своє робоче місце, а потім вони направились до її будинку.

Зупинив машину він, ОСОБА_17 не далеко від будинку, де знаходилась квартира ОСОБА_40 . З машини вийшли втрьох та направились до будинку ОСОБА_40 , після чого він, ОСОБА_17 повернувся до машини чекав ОСОБА_45 з ОСОБА_42 в машині. Спочатку вони повернулися через короткий час, взяли з машини металеву монтировку (фомку), та пішли знову. Приблизно через годину вони повернулись, сіли в авто на заднє сидіння, кинули йому, ОСОБА_18 3 тисячі доларів на переднє сидіння, та він, ОСОБА_17 їх відвіз до с.Шевченкове і відразу ж повернувся додому.

Через деякий час, ближче до 16:00 години приїхали працівники поліції та затримали його. Під час затримання до нього не застосовували силу.

На запитання прокурора ОСОБА_10 пояснив, що йому не було відомо як працівники поліції вийшли на нього. ОСОБА_37 це просто знайомий, якому він розповів про свою біду, що його дружина важко хворіє, знаходиться на межі смерті, і йому потрібні кошти аби її врятувати. Саме він йому сказав, що є люди які зможуть дістати кошти, але їм потрібно сказати адресу, де ці гроші є.

ОСОБА_46 та ОСОБА_26 пішли до квартири без нічого, але згодом повернулися та взяли монтировку (фомку). Йому дали 3 000.00 доларів як і домовлялися, чи були там ще кошти чи золото, ОСОБА_26 з ОСОБА_42 нічого не розповідали, вони майже мовчки доїхали до с.Шевченкове, де вони пересіли на своє авто Тайота Камрі.

Його автомобіль Рено Лагуна було у нього вилучено та до теперішнього часу знаходиться в поліції.

Підтвердив, що фото дверей квартири ОСОБА_8 він робив та направляв на телефон ОСОБА_25 чи ОСОБА_35 , фото робив двічі, і двічі надсилав.

Слідчий експеримент з ним проводився, під час якого він надавав такі ж пояснення, нічого не приховував і не змінював. Свою вину визнає, душе шкодує, але в зв`язку з тим, що дружина хворіє на рак та в неї четверта стадія, змушений був піти на цей злочин.

На запитання адвоката ОСОБА_33 пояснив, що ніякого ОСОБА_15 він не знає, ніякий ОСОБА_15 йому не телефонував, та не мав йому нічого передавати, ОСОБА_37 його просто знайомий, оскільки у нього був важкий матеріальний стан, кошти постійно потрібні були на лікування, тому він звертався до кого тільки міг, усі допомагали хто скільки міг. Так, ОСОБА_37 сказав, що є хлопці які викрадуть кошти, але потрібно дати адресу, з ним він спілкувався телефоном. Після того, як його ОСОБА_10 затримали, ОСОБА_37 зник, і на зв`язок більше не виходив. Раніше ОСОБА_45 і ОСОБА_35 він не знав, спілкувався по телефону з кимось одним з них, а саме з тим з них, кому надсилав фото. Вперше зустрілися в ночі в готелі в с.Шевченкове.

Автомобіль Рено, належить йому, його він міг продати але не більше ніж за 300 доларів США, та автомобіль йому потрібен був, щоб возити дружину в Київ на лікування майже через день, вона перебувала у занадто важкому стані, та автобусом не витримала б таку далеку дорогу.

24.10.2018 року приблизно біля восьмої години ранку він приїхав в с.Шевченкове, забрав ОСОБА_45 і ОСОБА_35 , та приїхали в м.Кілія. Біля ринку сиділи пили каву та спостерігали коли на роботу прийде ОСОБА_47 .

ОСОБА_8 знав як мешканку м.Кілія, що вона приватний підприємець, має декілька магазинчиків на ринку в м.Кілія, тому був переконаний, що в неї є значні грошові кошти, саме її адресу і повідомив ОСОБА_38 і ОСОБА_48 .

Затримали його, ОСОБА_10 приблизно біля 16:00 години, та обрали запобіжний захід тримання під вартою. Змінили запобіжний захід на домашній арешт десь через 2.5 місяці, так як дружина злягла, неповнолітня дитина без нагляду, тому наполягав на домашньому арешті. Слідчий експеримент був в той час, коли він, ОСОБА_10 тримався під вартою.

У скоєному розкаюється, жалкує про вчинене ним діяння, у потерпілої просив вибачення, вжив заходи для відшкодування завданих збитків потерпілій, а саме три тисячі доларів США, що йому дісталися внаслідок вчиненого злочину потерпілій повернув. Та з урахування моральної шкоди завданої потерпілій ОСОБА_8 , за час усього судового розгляду повернув ще 1 300 доларів США, 250 Євро, 4 000.00 гривень.

Запевнив суд, що більше жодних злочинів вчиняти не буде. Просив врахувати його важке матеріальне становище, що злочин вчинив аби спасти дружину від смертельної хвороби. Що на його утриманні перебуває неповнолітня донька.

Тим самим обвинувачений ОСОБА_10 підтвердив час, місце та спосіб вчинення злочину, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті із зміненим обвинуваченням від 13.03.2020 року.

Щодо показань обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 про їх непричетність до вказаного злочину, то суд вважає, що таким чином обвинувачені ОСОБА_13 і ОСОБА_12 зайняли сприятливу для себе позицію, з метою уникнення від відповідальності за скоєний злочин, а тому ці покази стосовно їх ролі у вказаному злочині суд вважає неправдивими, так як вони повністю суперечать іншим доказам дослідженим в кримінальному провадженні.

Винуватість ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого їм діяння окрім правдивих визнавальних пояснень ОСОБА_10 , підтверджується дослідженими під час судового слідства письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, речовими доказами, показами свідків та встановлено наступне:

Згідно рапорту інспектора чергового Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області вбачається, що «24.10.2018 року о 13:15 годині надійшло до РУ повідомлення про те, що 24.10.2018 року о 13:00 годині за адресою: АДРЕСА_8 , 24.10.2018 року надійшла заява гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_7 про те, що 24.10.2018 року в період часу з 08:00 години до 12:00 години невідома особа під час її відсутності шляхом підбору ключа проникла до її квартири, де скоїла крадіжку грошей» (т.2 а.с.3).
Відомості на підставі заяви ОСОБА_8 були внесені в ЄРДР за №0000515 від 24.10.2018 року о 13:45:00 годині (т.2 а.с.1-2).
24 жовтня 2018 року о 13:50 годині зареєстрована письмова заява ОСОБА_8 про вчинений злочин, а саме крадіжку з її квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_7 належного їй майна: золотих виробів та грошових коштів в розмірі 20 000.00 гривен, 15 000.00 доларів США, 1 800.00 Євро (т.2 а.с.4-5).
Досудове розслідування розпочато слідчими СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області на підставі постанови Т.в.о. заступника начальника СВ Кілійського ВП від 24.10.2018 року, якою визначено групу слідчих в цьому кримінальному провадженні (т.2 а.с.6-7).

Згідно протоколу огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_8 від 24.10.2018 року в проміжок часу з 14:20 години до 14:35 години за адресою: АДРЕСА_7 у присутності понятих ОСОБА_49 , ОСОБА_50 за участю потерпілої ОСОБА_8 було зафіксовано обстановку в даному помешканні та виявлено відсутність належного заявниці майна (т.2 а.с.9-16).
При цьому заявником ОСОБА_8 на ім`я слідчого було подано заяву про долучення до матеріалів досудового розслідування в даному кримінальному провадженні аркушів паперу з записами серій та номерів деяких купюр грошових коштів доларів США (19 купюр) та Євро (дві купюри), що зберігалися у неї в сейфі і у подальшому були викрадені разом з іншими грошовими коштами (т.2 а.с.20, 21-22).

24 жовтня 2018 року за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 бу проведений огляд місця події, та складно протокол (т.2 а.с.23-28).
За наслідками проведеного огляду було вилучено: - 1320.00 доларів США, 100 Євро, 3300.00 гривен, які запаковано в експертний пакет №EXPO116400; - 650 доларів США, які запаковано в пакет №EXPO116401; - 1900.00 доларів США, 400 Євро, 5 000.00 гривень, які запаковано в експертний пакет №EXPO201896 (всього: 3870.00 доларів США, 500 Євро, 8300.00 гривень).
Крім того, вилучено автомобіль марки «Renaut» з державним реєстраційним номером НОМЕР_5 , стяжки у кількості 13 штук, що запаковані в експертний пакет №EXPO201898; мобільні телефони марки «Prestigio» та «Samaung», що запаковані в експертний пакет №EXPO116402; чорний футляр з двома золотими обручками та золотим ланцюжком з кулоном, що запаковано в експертний пакет №EXPO0001932 (т.2 а.с.23-24, 25-28).
Суд звертає увагу, що серед вилучених у обвинуваченого ОСОБА_10 коштів, були виявлені купюри по 100 доларів США, з яких 9 купюр збігаються з відомостями вказаними у розписках наданих потерпілою ОСОБА_8 (т.2 а.с.21,22), а саме: FF 31996950 С, НD 55253356 В, АВ 37875180 В, АВ 17560522 Н, KВ 80179644Q, FВ 40386877 А, КL 97484041 А, КВ 03747683 Н, МА 01368047Х (в записці потерпілої значиться як НА 0368047).

Згідно постанови слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_51 від 24.10.2018 року транспортний засіб марки «Renaut», модель «Laguna» з державним реєстраційним номером НОМЕР_5 , 2001 року випуску визнано речовим доказом, та залишено на зберіганні на майданчику тимчасового утримання при Ізмаїльському ВП ГУНП в Одеській області (т.2 а.с.33)
Постановою слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_51 від 24.10.2018 року визнано речовими доказами:
- 1320.00 доларів США, 100 Євро, 3300.00 гривен та запаковано в експертний пакет №EXPO116400;
- 650 доларів США, які запаковано в пакет №EXPO116401;
- 1900.00 доларів США, 400 Євро, 5 000.00 гривень, які запаковано в експертний пакет №EXPO201896.
-стяжки у кількості 13 штук, запаковані в експертний пакет №EXPO201898;
-мобільні телефони марки «Prestigio» Imei: НОМЕР_6 та «Samsung» Imei: НОМЕР_7 , що запаковані в експертний пакет №EXPO116402;
-чорний футляр з двома золотими обручками та золотим ланцюжком з кулоном у вигляді іконки, що запаковано в експертний пакет №EXPO0001932.
Усі речові докази передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Кілійського ВП (т.2 а.с.34-36).
У подальшому на підставі ухвали слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 26.10.2018 року було надано дозвіл слідчому СВ Кілійського ВП ОСОБА_52 на проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_10 , тобто легалізовано проведений обшук (т.2 а.с.41-44).
Ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 26.10.2018 року клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна задоволено (т.2 а.с.49-51). Накладено арешт на:
- грошові кошти в сумі 1320 доларів США, 100 Євро та 3300 гривень, які запаковані в експертний пакет №ЕХР0116400,
- грошові кошти в сумі 650 доларів США, які запаковані в експертний пакет № ЕХР0116401;
- грошові кошти в сумі 1900 доларів США, 400 Євро та 5000.00 гривень, які запаковані в експертний пакет № ЕХР0201896,
- чорну коробку з під пістолета, в якій мається дві золоті жіночі обручки та золотий ланцюжок з кулоном у вигляді іконки, що запаковано в експертний пакет № 0001932;
- мобільні телефони марки «Prestigio» IMEI: НОМЕР_6 та марки «Samsung» IMEI: НОМЕР_7 запаковано в експертний пакет № ЕХР01164402;
- стяжки в кількості 13 штук запаковані в експертний пакет № ЕХР0201898,
- на автомобіль марки «RENAULT» модель «Laguna», державний номерний знак " НОМЕР_5 ", 2001 року випуску, що належить BOLINSKI TOMASZ ANDRZEJ, що підтверджується технічним паспортом серії № НОМЕР_8 , та яким фактично користується ОСОБА_10 .
Майно на яке накладено арешт, а саме:
- автомобіль марки «RENAULT» модель «Laguna», державний номерний знак « НОМЕР_5 », 2001 року випуску, залишено на зберігання на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів при Ізмаїльському ВП ГУН в Одеській області.
Усе інше вилучене майно, в тому числі грошові кошти в сумі: - 1320 доларів США, 100 євро, 3300 гривень; - 650 доларів США; - 1900 доларів США, 400 євро, 5000 гривень (всього: 3870.00 доларів США, 500 Євро, 8300.00 гривень); - чорну коробку з під пістолета, в якій мається дві золоті жіночі обручки та золотий ланцюжок з кулоном у вигляді іконки; - мобільні телефони марки «Prestigio» IMEI: НОМЕР_6 та марки «Samsung» IMEI: НОМЕР_7 ; - стяжки в кількості 13 штук - залишено на зберіганні в камері речових доказів Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області (т.2 а.с.49-51).

Згідно протоколу огляду місця події від 24.10.2018 року, складеного слідчим СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, стаціонарного посту «Два стовпа» на трасі Одеса-Рені (т.2 а.с.59-60) вбачається, що за наслідками проведеного огляду автомобіля марки «Тайота Камрі» у присутності обвинуваченого ОСОБА_13 у проміжок часу з 17:00 години до 17:09 години за участю понятих ОСОБА_53 та ОСОБА_54 було вилучено:
- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 , 1977 року народження, серія НОМЕР_9 , виданого Уманським МРЕВ 17.06.1997 року;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_10 - серії НОМЕР_11 (т.2 а.с.61);
- автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_10 », номер шасі « НОМЕР_12 ».

На проведення зазначеного огляду обвинувачений ОСОБА_13 надав дозвіл, написавши письмову заяву (т.2 а.с.58).

Постановою слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_55 від 25.10.2018 року визнано речовими доказами вилучене у ОСОБА_13 майно:
- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 , 1977 року народження, серія НОМЕР_9 , виданого Уманським МРЕВ 17.06.1997 року;
- свідоцтво серії НОМЕР_11 про реєстрацію транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_56 (т.2 а.с.61);
- автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_10 », номер шасі « НОМЕР_12 » власником якого є ОСОБА_57 (т.2 а.с.77-78).

Згідно протоколу огляду місця події від 24.10.2018 року вбачається, що у проміжок часу з 18:00 години до 20:30 години в приміщенні стаціонарного посту «Два стовпа», за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, №22/8 слідчим СВ Кілійського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_58 при огляді ОСОБА_13 та ОСОБА_12 було виявлено та у подальшому вилучено (т.2 а.с.62-64):
У ОСОБА_13 :
- золоті вироби у вигляді 2 великих золотих обручок з камінням білого кольору, 2 золотих обручки, 1 золоте кільце з каменем, 1 пару золотих сережок з каменями білого кольору, 1 пару сережок у вигляді квіточки з одним каменем, 1 золотий ланцюжок з золотим медальйоном у вигляді квітки, 1 золотий чоловічий браслет, 1 золотий ланцюжок;
- грошові кошти у внутрішньому кармані куртки: 20 купюр номіналом по 100 доларів США, 20 купюр номіналом по 50 доларів США,
- грошові кошти в боковому кармані курки зв`язані резинкою: 18 купюр номіналом по 100 доларів США (в тому числі 9 (дев`ять) з них, що були записані потерпілою (т.2 а.с.22): LK80365355D, LB98962741R, LB 77423953J, LG 13544928A, MB 53538153C, LB 05907038S, LJ 49480057B, ML35053363A, LB 05837863U, LB 70372075T, LL 27012058E, LB 82321308J, LF 50539331H, MB 16784498*, LL 66549616F, LK 25470799E, MA 21599679A, LB 60572313V; - 2 купюри номіналом по 50 доларів США: 6 купюр номіналом по 20 доларів США, 1 купюри номіналом по 10 доларів США, 2 купюри номіналом по 5 доларів США,
-1 купюра номіналом 100 Євро: X8 (зазначена потерпілою т.2 а.с.22), 2 купюри номіналом по 50 Євро: 3 купюри номіналом по 20 євро: ЧD , UB , WA (зазначена потерпілою т.2 а.с.22),
- грошові кошти в кишені в гаманці темно синього кольору: -1 купюру номіналом 100 доларів США,1 купюру номіналом 2 доларів США;
-5 купюр номіналом по 500 гривень, 18 купюр номіналом по 200 гривень, 1 купюра номіналом 50 гривен, 3 купюри номіналом по 20 гривень, 1 купюра номіналом 10 гривень, 1 купюра номіналом 5 гривень, 1 купюра номіналом 1 гривня;
Всього: 5 152 долари США, 260 Євро, 6 226 гривен.
В сумці було виявлено та вилучено: - мобільний телефон марки «Iphone» IMEI 1: НОМЕР_13 з сім-картою № НОМЕР_14 ; мобільного телефону марки «Леново» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_15 , ІМЕІ 2: НОМЕР_16 з сім-картою № НОМЕР_17 .
У ОСОБА_12 виявлено та вилучено:
- грошові кошти у внутрішньому кармані штанів: - 4 купюри номіналом по 500 гривень: - 6 купюр номіналом по 200 гривень;
- грошові кошти у внутрішньому кармані куртки: - 6 купюр по 20 Євро, - 1 купюра номіналом 10 Євро, -1 купюра номіналом 50 Євро, 1 купюру номіналом 100 Євро,
- 34 купюри номіналом по 100 доларів США, 1 купюра номіналом 50 доларів США, 4 купюри номіналом по 20 доларів США, 1 купюра номіналом 10 доларів США;
Всього: 3540.00 доларів США, 280 Євро, 3200.00 гривен.
- мобільний телефон марки «SAMSUNG», чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_18 , ІМЕІ 2: НОМЕР_19 та сім-карти у кількості 2 штук: 1) НОМЕР_20 , 2) НОМЕР_21 .

При цьому суд звертає увагу, що у обвинуваченого ОСОБА_13 під зазначеного огляду вилучено грошові кошти долари США та Євро, які за номера співпадають з тими номерами купюр, що зазначені в записах, наданих потерпілою відразу ж після проведення огляду її квартири, і на які вона вказувала як на викрадені (т.2 а.с.22), а саме: 9 купюр номіналом по 100 доларів США: LK80365355D, LB98962741R, LB 77423953J, LG 13544928A, MB 53538153C, LB 05837863U, LB 70372075T, MA 21599679A, LB 60572313V; -1 купюра номіналом 100 Євро: X8, 1 купюра номіналом 20 Євро WA.

Постановою слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_55 від 25.10.2018 року вилучене майно у ОСОБА_13 та ОСОБА_12 визнано речовими доказами, і які передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Кілійського ВП, в тому числі усі золоті вироби, та грошові кошти:
-8 682.00 доларів США
-540 євро
-9 426.00 гривен (т.2 а.с.73-76).

Ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 26.10.2018 року (т.2 а.с.84-88) клопотання слідчого від 25.10.2018 року було задоволено, та надано дозвіл на проведення особистого обшуку ОСОБА_13 та ОСОБА_12 в приміщенні стаціонарного посту-1 «Два стовпа», розташованого за адресою: м.Одеса, Тираспольське шосе, 22/8, під час якого у цих осіб вилучено золоті вироби:
-2 (дві) великих золотих обручки з камінням білого кольору;
-2 (дві) золотих обручки;
-1 (одну) золоту обручку з камінням;
-1 (одну) пару золотих сережок з каміннями білого кольору;
-2 (дві) пари сережок у вигляді квіточки з одним камінням ;
-1 (один) золотий ланцюжок з золотим медальйоном у вигляді квітки;
-1 (один) золотий чоловічий браслет;
-1 (один) золотий ланцюжок.
та грошові кошти:
-8 682.00 доларів США
-540 євро
-9 426.00 гривен (т.2 а.с.84-88).

26 жовтня 2018 року на підставі ухвали слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області накладено арешт на вилучене майно (т.2 а.с.94-98):
У ОСОБА_13 :
- золоті вироби у вигляді: 2 великих золотих обручки з камінням білого кольору, 2 золотих обручок, 1 золоту обручку з камінням, 1 (першу) пару золотих сережок з каміннями білого кольору, 2 (другу) пару сережок у вигляді квіточки з одним камінням, 1 золотий ланцюжок з золотим медальйоном у вигляді квітки, 1 золотий чоловічий браслет, 1 золотий ланцюжок;
- грошові кошти, а саме: 20 купюр номіналом по 100 доларів США: LL090272428R, LE58869342C, LF34590457K, LV38589153P, LL09810920H, LP09144436W, NF90837892K. LL98472964A, LG67636813P, LG67636832B, LF43816421G, LK37916241A, MB32882906E, MB32882907E, MB81617015I, LC 35852945B, ML 39957370A, ML 53331094A, ML 53331092A, LL 26253607G, - 20 купюр номіналом по 50 доларів США; - 18 купюр номіналом по 100 доларів США: LK80365355D, LB98962741R, LB 77423953J, LG 13544928A, MB 53538153C, LB 05907038S, LJ 49480057B, ML35053363A, LB 05837863U, LB 70372075T, LL 27012058E, LB 82321308J, LF 50539331H, MB 16784498*, LL 66549616F, LK 25470799E, MA 21599679A, LB 60572313V, 2 купюр по 50 доларів США, - 6 купюр номіналом по 20 доларів США, 1 купюру номіналом по 10 доларів США, - 2 купюри по 5 доларів США,
- 1 купюру номіналом 100 Євро: X8, - 2 купюри номіналом по 50 Євро, 3 купюри номіналом 20 євро: ЧD , UB , WA,
- 1 купюру номіналом 100 доларів США, - 1 купюру номіналом 2 доларів США,
- 5 купюр номіналом по 500 гривень, - 1 купюру номіналом 50 гривен, - 3 купюри номіналом 20 гривень, - 1 купюру номіналом 10 гривень, - 1 купюру номіналом 5 гривень, - 1 купюру номіналом 1 гривня;
Всього: 5 152 долари США, 260 Євро, 6 226 гривен.
- мобільний телефон марки «iPhone» IMEI 1: НОМЕР_13 з сім-картою № НОМЕР_14 , мобільний телефон марки «Леново», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_15 , ІМЕІ 2: НОМЕР_16 з сім-картою № НОМЕР_17 .
У Багмута С.В.:
- 4 купюри по 500 гривень, - 6 купюр номіналом по 200 гривень,
- 6 купюр по 20 Євро, - 1 купюру номіналом 10 Євро, - 1 купюру номіналом 50 Євро; - 1 купюру номіналом 100 Євро,
- 34 купюри номіналом по 100 доларів США: LK 49620081D, LL 41171911A, LB 69704642J, LF 72691582C, LB 73547856N, LD 94996746B, LL 45954325G, LL 61244927I, LB 50091883H, MF 59365388A, LB 41658243C, LB 64574257U, LF 16071857D, LF 98941723D, LB 96651517R, LF 86877867J, LB 88552294T, LF 91338709G, LE 79422044E, MB 22483650B, LI 46528744A, LA 29962732B, MA 14716701A,MA 14716720 A, MD 30377991A, MF 61104698C, MF 61104697C, ML 25535585A, LB 36292828L, ML 24982146A, MB 86761350C, LJ 74985411B, MB 86261359C, MB 85266876U,
-1 купюру номіналом 50 доларів США, - 4 купюри номіналом по 20 доларів США, -1 купюру номіналом 10 доларів США:MC 13019495B;
Всього: 3540.00 доларів США, 280 Євро, 3200.00 гривен.
- мобільний телефон марки «SAMSUNG», чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_18 , ІМЕІ 2: НОМЕР_19 та сім-карти в кількості 2 штуки: 1) НОМЕР_20 , 2) НОМЕР_21 .
Майно на яке накладено арешт залишено на зберіганні в камері речових доказів Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області (т.2 а.с.94-98).

Ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 26.10.2018 року накладено арешт на майно, що вилучено у ОСОБА_13 (т.2 а.с.102-105)
-посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 , 1977 року народження, серія НОМЕР_9 , виданого Уманським МРЕВ 17.06.1997 року;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», державний номерний знак « НОМЕР_10 » - серії НОМЕР_11 ;
- автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», сірого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_10 », номер шасі « НОМЕР_12 ».
Майно на яке накладено арешт залишено на зберігання в камері речових доказів Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Миру, буд. № 60 (т.2 а.с.102-105).

У подальшому слідчим СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_55 за участю понятих ОСОБА_59 та ОСОБА_60 було оглянуто все вилучене у обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_12 майно, та складено протоколи огляду предметів (грошових коштів) від 26.10.2018 року.
Так згідно протоколу огляду предметів від 26.10.2018 року (т.2 а.с.106-107) було відкрито експертний пакет №0406433 з наявними в ньому грошовими котами, які були оглянуті, перелічені їх серії і номери, та сфотографовано (т.2 а.с.108-124):
Долари США на загальну суму 3 540.00:
-34 купюри номіналом по 100 доларів США на загальну суму 3400;
-4 купюри номіналом по 20 доларів США на загальну суму 80;
-1 купюра номіналом 10 доларів США.
Євро на загальну суму 280:
-6 купюр номіналом по 20 євро на загальну суму 120 євро;
-1 купюра номіналом 100 євро;
-1 купюра номіналом 50 євро;
-1 купюра номіналом 10 євро.
Гривні на загальну суму 3200:
-4 купюри номіналом 500 гривень на загальну суму 2000.00 гривень;
-6 купюр номіналом 200 гривень на загальну суму 1200.00 гривень.
Крім того, в цьому ж експертному пакеті був в наявності сенсорний мобільний телефон марки «Самсунг» SM-A320F|DS, imei НОМЕР_22 , чорного кольору, в чорному чохлі.
Усе зазначене майно разом з первинною упаковкою (експертним пакетом №04006433) запаковано в експертний пакет №0001941 (т.2 а.с.106-107).

З протоколу огляду предметів від 26.10.2018 року (т.2 а.с.125-126) вбачається, що було відкрито експертний пакет №0116391 з наявними в ньому грошовими коштами, які були оглянуті, перелічені їх серії і номери, та сфотографовано (т.2 а.с.127-136):
Долари США на загальну суму 3 000.00 доларів США:
-20 купюр номіналом 10 доларів США на загальну суму 2000.00 доларів США;
-20 купюр номіналом 50 доларів США на загальну суму 1000.00 доларів США.
Перелічені грошові кошти разом з первинною упаковкою (експертним пакетом №0116391) запаковано в експертний пакет №0001347 (т.2 а.с.125-126).

Згідно протоколу огляду предметів від 26.10.2018 року (т.2 а.с.137-138) було відкрито експертний пакет №0201888 з наявними в ньому грошовими котами, які були оглянуті, перелічені їх серії і номери, та сфотографовано (т.2 а.с.139-149):
Євро на загальну суму 260:
-3 купюри номіналом 20 євро на загальну суму 60 євро;
-2 купюри номіналом 50 євро на загальну суму 100 євро;
-1 купюра номіналом 100 євро;
Долари США на загальну суму 2040 доларів США:
-2 купюри номіналом 5 доларів США на загальну суму 10 доларів США;
-1 купюра номіналом 10 доларів США;
-2 купюри номіналом 50 доларів США на загальну суму 100 доларів США;
-6 купюр номіналом по 20 доларів США на загальну суму 120 доларів США;
-18 купюр номіналом по 100 доларів США на загальну суму 1800 доларів США
Зазначені грошові кошти разом з первинною упаковкою (експертним пакетом №0201888) запаковано в експертний пакет №4425346 (т.2 а.с.137-138).

З дослідженого протоколу огляду предметів від 26.10.2018 року (т.2 а.с.150-151) встановлено, що було відкрито експертний пакет №011889 з наявними в ньому грошовими котами, які були оглянуті, перелічені їх серії і номери, та сфотографовано (т.2 а.с.152161):
Гривні України на загальну суму 6 226.00 гривень:
- 5 купюр номіналом 500 гривень на загальну суму 2500.00 гривень;
- 18 купюр номіналом 200 гривень на загальну суму 2 800.00 гривень;
- 3 купюри номіналом 20 гривень на загальну суму 60.00 гривень;
- 1 купюра номіналом 50 гривень;
- 1 купюра номіналом 10 гривень;
- 1 купюра номіналом 5 гривень;
- 1 купюра номіналом 1 гривня;
Долари США на загальну суму 102 долари США:
-1 купюра номіналом 100 доларів США;
-1 купюра номіналом 2 долари США.
Перелічені грошові кошти разом з первинною упаковкою (експертним пакетом №0201889) запаковано в експертний пакет №0008328 (т.2 а.с.150-151).

26 жовтня 2018 року слідчий СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_55 за участю понятих: ОСОБА_59 , ОСОБА_60 оглянув сенсорний мобільний телефон чорного кольору марки «Леново», imei 1: НОМЕР_15 imei 2: НОМЕР_23 , з наявними двома слотами сім-карт, в одному з яких знаходиться сім-карта «Київстар», з номером мобільного зв`язку НОМЕР_24 . На робочому екрані телефону знаходяться різні мобільні програми, а саме «Vaber», «Whatsapp».
При відкритті програми «Vaber», слідчим було встановлено, що в першому ряді мається слово «Акоп», при натисканні на дане слово відкривалася інформація, що «13.10.2018 року в 00:27 годині відправлено смс-повідомлення з зображенням загального виду багатоквартирного будинку, загального виду входу у під`їзд будинку, загального виду сходового майданчика з різних боків, загального виду дверей та замку.
При відкритті програми «Whatsapp» в першому рядку мається номер мобільного телефону НОМЕР_25 . При натисканні на даний рядок з вказаним номером телефону відкривається інформація, що 28.09.2018 року о 16:18 годині було відправлено смс-повідомлення з зображенням двох замків від вхідних дверей, під одним з зображень мається напис: «Можно еще раз без вспышки снять, плохо видно».
При відкритті значка «Контакти» виявлені контактні номери телефону, які були виписані на окремий аркуш, та долучено до матеріалів кримінального провадження (т.2 а.с.232).
При проведенні огляду телефону здійснювалася фото-фіксація (т.2 а.с.229-231).

27 листопада 2018 року у проміжок часу з 20:18 години до 21:13 години слідчим СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_61 за участю понятих: ОСОБА_62 , ОСОБА_63 з обвинуваченим ОСОБА_10 у присутності захисника ОСОБА_11 проведено слідчий експеримент (т.2 а.с.240-245), під час якого ОСОБА_10 було запропоновано добровільно розповісти про обставини вчиненого злочину.
На що останній погодився, надав добровільні пояснення, з яких слідує, що приблизно у вересні 2018 року він, ОСОБА_17 зателефонував своєму знайомому в м.Одеса, який раніше йому казав, що є люди які зможуть дістати для нього кошти, лише потрібно назвати адресу, і той дав йому номер телефону ОСОБА_25 , якого він раніше не знав. ОСОБА_38 він повідомив, що є така квартира, та домовились, що він дістане необхідні йому гроші. Для цього на прохання ОСОБА_25 він фотографував двері та замкові скважини дверей квартири ОСОБА_64 , та надсилав фото на телефон ОСОБА_41 .. Декілька разів здійснював фото, так як просив ОСОБА_65 .. Останній йому повідомив що він приїде з ОСОБА_66 .
Після всіх домовленостей, ОСОБА_13 з ОСОБА_12 приїхали на своєму автомобілі "Тайота Камрі" і зупинились в готелі в с.Шевченкове Кілійського району за день до вчинення крадіжки, тобто 23.10.2018 року.
Потім на місці в с.Шевченкове Кілійського району, ОСОБА_17 показав учасникам слідчого експерименту готель в центрі с.Шевченкове, де розміщувалися ОСОБА_67 та ОСОБА_46 , куди він приїжджав вночі з 23 на 24 жовтня 2018 року. А потім вранці після восьмої години він приїхав за ОСОБА_29 та ОСОБА_42 на своїй машині ОСОБА_44 . Зателефонував ОСОБА_38 , що він вже на місці, та через декілька хвилин вони вийшли з готелю.
ОСОБА_68 показав учасникам слідчого експерименту де він стояв на дорозі навпроти готелю. Потім ОСОБА_68 повідомив, що вони в трьох на його машині поїхали в м.Кілія, в зв`язку з чим усі учасники слідчого експерименту також поїхали в м.Кілія.
Після прибуття в м.Кілія, ОСОБА_17 показав двір будинку АДРЕСА_6 , де він зупинив свій автомобіль, і показав напрямок руху, який показував ОСОБА_38 і ОСОБА_39 до будинку потерпілої ОСОБА_64 , та сказав, що сам залишився сидіти в машині спостерігаючи за обстановкою навколо, та чекати їх повернення. Через невеликий проміжок часу ОСОБА_26 та ОСОБА_46 повернулися щоб взяти монтировку (фомку), і потім пішли знову. Через хвилин 20 вони прийшли, сіли в машину на заднє сидіння та наказали їхати в с.Шевченкове.
Надалі ОСОБА_17 провів учасників слідчого експерименту до будинку потерпілої ОСОБА_8 , зайшов у під`їзд, піднявся на другий поверх та вказав на двері квартири потерпілої та замок, які він не раз фотографував, а фото надсилав на телефон ОСОБА_13 .
Також ОСОБА_17 повідомив, що перед тим, як вони приїхали з ОСОБА_29 і ОСОБА_42 на місце у двір будинку АДРЕСА_6 , вони під`їжджали до ринку, аби переконатися, що потерпіла вже на робочому місці.
В судовому засіданні судом за участю всіх учасників судового розгляду було переглянуто відео-запис. На якому обвинувачений ОСОБА_10 дійсно надав зазначені пояснення, а потім на місці в с.Шевченкове та в м.Кілія показав про зазначені ним обставини. Також ОСОБА_10 пройшовши до будинку потерпілої показав під`їзд в якому розташована квартира, а надалі вказав на двері квартири потерпілої, які він фотографував, та фото надсилав на телефон ОСОБА_13 (т.2 а.с.245).

Постановою слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 05.12.2018 року було здійснено виправлення технічної помилки в номерах і серіях вилучених грошових коштах (т.3 а.с.42-46).

05 грудня 2018 року слідчим СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП в Одеській області за участю понятих: ОСОБА_59 та ОСОБА_60 було повторно оглянуто грошові кошти, упаковані в експертний пакет № 4063360, при цьому кошти були оглянуті, перелічені їх серії і номери, однак фотографування не здійснювалось (т.2 а.с.246-248):
Євро на загальну суму 1060 :
- 2 купюри номіналом 100 євро на загальну суму 200 євро;
- 11 купюр номіналом 50 євро на загальну суму 550 євро;
- 15 купюр номіналом 20 євро на загальну суму 300 євро;
- 1 купюра номіналом 10 євро;
Долари США на загальну суму 12 002 :
- 104 купюра номіналом 100 доларів на загальну суму 10 400 доларів США;
- 23 купюри номіналом 50 доларів США на загальну суму 1 150 доларів США;
- 17 купюр номіналом 20 доларів США на загальну суму 340 доларів США;
- 6 купюр номіналом 10 доларів США на загальну суму 60 доларів США;
- 10 купюр номіналом 5 доларів США на загальну суму 50 доларів США;
- 1 купюра номіналом 2 долара США.
Гривні України на загальну суму 17 666.00 гривен:
- 18 купюр номіналом 500 гривень на загальну суму 9 000.00 гривень;
- 43 купюри номіналом 200 гривень на загальну суму 8600.00 гривень;
- 1 купюра номіналом 50 гривень;
- 1 купюра номіналом 10 гривень;
- 1 купюра номіналом 50 гривень;
- 1 купюра номіналом 1 гривня.
Перелічені грошові кошти разом з попередніми експертними пакетами: №ЕХРО406433, №0001347, №0001941, №ЕХРО116400, №ЕХРО201888, №4425346, №ЕХРО116391, №0008328, №ЕХРО201889, №ЕХРО201896 - запаковано в експертний пакет №ЕХРО406444 (т.2 а.с.246-248).

Згідно висновку експерта Одеського науково-дослідного криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України №355Е/2599-Х від 29.12.2018 року були досліджені ювелірні вироби, визначено, що вони виготовлені з ювелірного сплаву на основі золота, визначено кількісний вміст в кожному наданому на дослідженні об`єкту, а також визначено ринкову вартість наданих на експертизу ювелірних виробів станом на 24.10.2018 року (т.3 а.с.102-114).

14 січня 2019 року слідчий СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_55 провів огляд предметів, а саме ювелірних виробів, про що склав протокол огляду предметів (т.3 а.с.117-128).
15 січня 2019 року слідчий СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_55 надав усі вилучені ювелірні вироби, по яким була проведена експертиза, для впізнання по фотознімкам потерпілій ОСОБА_8 , і які вона впізнала як належні їй ювелірні вироби, про що склав 14 (чотирнадцять) протоколів (т.3 а.с.129-131, 132-134, 135-137, 138-140, 141-143, 144-146, 147-149, 150-152, 153-155, 156-158, 159-161, 162-164, 165-167, 168-170).

Під час судового слідства, за участю усіх учасників кримінального провадження судом було досліджено надані речові докази.

За наслідками дослідження речових доказів, а саме ювелірних виробів, потерпіла підтвердила, що наступні ювелірні вироби належать саме їй:

- обручка з металу жовтого кольору масою 3,2518г (об`єкт 1) виготовлена з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 58,3%;

- обручка з металу жовтого кольору масою 3,8563г (об`єкт 2) виготовлена з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 58,9%;

- перстень з металу жовтого кольору з вставками прозорого та чорного каміння, масою 7,4717г (об`єкт 3) виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,4%;

- браслет з металу жовтого кольору довжиною 210 мм, та масою 10,6761г (об`єкт 4) виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,3%;

- ланцюжок та кулон з металу жовтого кольору довжиною 590 мм, та масою 3,0233г (об`єкт 5), виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 60,5%;

- каблучка з металу жовтого кольору з вставками прозорого каміння, масою 5,6060 г (об`єкт 6), виготовлена з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,3%;

- пара сережок з металу жовтого кольору масою 3,9002 г (об`єкт 7) виготовлені з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,1%;

- пара сережок з металу жовтого кольору з вставками прозорого та чорного каміння, масою 6,0187г (об`єкт 8) виготовлені з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,1%;

- перстень з металу жовтого кольору з вставкою блакитного каміння, масою 2,4811 г (об`єкт 9) виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,0%;

- ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною 600 мм, та масою 2,1327г (об`єкт 10) виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,0%;

- ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною 516 мм, та масою 8,2856г (об`єкт 11), виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,4%.

Інші ювелірні вироби, по твердженню потерпілої ОСОБА_8 їй не належать.

Обвинувачений ОСОБА_10 суду пояснив, та підтвердив, що

- каблучка з металу жовтого кольору з вставками прозорого каміння, масою 5,7064г (об`єкт 12), виготовлена з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 60,1%;

- перстень з металу жовтого кольору з вставками прозорого каміння, масою 1,2645г (об`єкт 13) виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,1%;

- ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною 492мм, та масою 8,2895 г (об`єкт 14) виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,4%;

Належать його сім`ї, та були вилучені з його домоволодіння за місцем проживання під час проведення обшуку.

При дослідженні речових доказів, наданих в судовому засіданні безпосередньо слідчим ОСОБА_55 , на відповідальному зберігання якого перебували усі речові докази, запаковані в експертний пакет №7199164, було встановлено фактичну наявність грошових коштів:
Долари США всього на загальну суму 8 202 доларів США, а саме:

- номіналом 100 доларів США у кількості 66 штук на загальну суму 6 600.00 доларів США (серед яких наявні 16 купюр зі списків потерпілої (т.2 а.с.21,22), що були вилучені у обвинуваченого ОСОБА_13 : LK80365355D, LB98962741R, LB 77423953J, LG 13544928A, MB 53538153C, LB 05837863U, LB 70372075T, MA 21599679A, LB 60572313V; що були вилучені у обвинуваченого ОСОБА_10 : FF31996950C, KL97484041A, FB40386877A, KB80179644Q, AB17560522C, KB37875180R, HD55253356B).

- номіналом 50 доларів США у кількості 23 штук на загальну суму 1 150.00 доларів США;

- номіналом 20 доларів США у кількості 17 штук на загальну суму 340.00 доларів США;

- номіналом 10 доларів США у кількості 6 штук на загальну суму 60 доларів США;

- номіналом 5 доларів США у кількості 10 штук на загальну суму 50 доларів США;

- номіналом 2 долара США одна штука.

Євро всього на загальну суму 810.00 Євро, а саме:

- номіналом 100 Євро у кількості 1 штуки (X8, яка значиться в списку потерпілої, що була вилучена у ОСОБА_13 );

- номіналом 50 Євро у кількості 8 штук на загальну суму 400.00 євро;

- номіналом 20 Євро у кількості 15 штук на загальну суму 300.00 євро (в тому числі одна WA зі списку потерпілої, що була вилучена у ОСОБА_13 ).;

- номіналом 10 Євро у кількості 1 штука.

Гривні України всього на загальну суму 13 726.00 гривень, а саме:

- номіналом 500 гривень у кількості 12 штук на загальну суму 6000.00 гривень;

- номіналом 200 гривень у кількості 38 штук на загальну суму 7600.00 гривень;

- номіналом 50 гривень у кількості 1 штука;

- номіналом 20 гривень у кількості 3 штук на загальну суму 60.00 гривень;

- номіналом 10 гривень у кількості 1 штука;

- номіналом 5 гривень у кількості 1 штука;

- номіналом 1 гривня у кількості 1 штука.

Усі інші грошові кошти були відсутні в наданому слідчим експертному пакеті №7199164

Усі перелічені грошові кошти були запаковані в сейф пакет № В 0036197, а надалі в сейф пакет № В 0036214, та передані на зберігання відповідальній особі Болградського районного суду Одеської області з поміщенням в спеціально відведений для речових доказів, сейф.

Таким чином, фактична наявна сума коштів: 8202.00 доларів США, 810.00 Євро, 13 726.00 гривень, відрізняється від загальної суми коштів, що була вилучена у обвинувачених 24.10.2018 року під час проведення обшуків: 11 902.00 доларів США, 1 040.00 Євро, 17 726.00 гривень, та від суми коштів, що зазначена слідчим СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області в протоколі огляду предметів від 05.12.2018 року: 12 002.00 доларів США, 1060 Євро, 17 666.00 гривень (т.2 а.с.246-248).

З приводу втрати частини речових доказів, прокурорами Ізмаїльської місцевої прокуратури внесено відомості в ЄРДР №0000049 від 21.11.2019 року за попередньою кваліфікацією ст.191 ч.2 КК України (т.1 а.с.225), за №0000052 від 09.12.2019 року за попередньою кваліфікацією за ст.367 ч.1 КК України. Досудове розслідування здійснюється Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташоване в м.Миколаєві, та триває до теперішнього часу (т.4 а.с.199, 201, 214).

Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що являється ФОП, інвалідом 2 групи. Мешкає в м.Кілія, житловий масив «ПМК», двох поверховий шістнадцяти квартирний житловий будинок. Квартира на другому поверсі в останньому під`їзді. На час вчинення крадіжки проживали з чоловіком вдвох в цій квартирі. Ні хто з рідні доступу до квартири не має. Діти дорослі, донька мешкає в м.Одеса, син в Санкт Петербурзі. Сейф в квартирі встановили ще в 2008 році коли робили ремонт в квартирі, про нього ніхто не знав.

24.10.2018 року біля восьмої години ранку пішла на роботу на ринок, де має три контейнери та склад. Потім, зателефонував чоловік, повідомив, що їх квартиру відкрили і обікрали, після чого вона відразу ж поїхала додому. Приїхавши до дому приблизно біля 11:45 11:50 годині на місці біля будинку були поліцейські та чоловік, а також сусіди, які були запрошені понятими. Уже разом з нею усі зайшли до квартири, та огляд проводився у її присутності.

В квартирі був повний гармидер, все перевернуто і розкидані речі, викрадачі шукали скрізь. Двері сейфу були розкурочені, і з нього забрали все, що вона зберігала: 15 000.00 доларів США, 1800.00 Євро, 20 000.00 гривень, золоті прикраси: дві золоті весільні обручки, каблучку «Маркіз» з червоним каменем, перстень з вставками прозорого та чорного каміння, браслет і ланцюжок товсті на руку, каблучка з фіанітом, пару сережок з білим каменем і чорними фіанітами; пару сережок у вигляді квіточки з листочком та білими фіанітами, перстень з вставкою блакитного каміння, ланцюжок з кулоном у вигляді крапельки з квіточкою, ланцюжок тоненький розірваний, одне тоненьке кільце з двома каменями, один з яких загубився і залишився лише синій. Два долари однією купюрою з прихожої кімнати.

Суму коштів вона знає добре, так як напередодні крадіжки 23.10.2018 року в понеділок їх перераховувала, оскільки мав приїхати брат, і вона обіцяла надати йому в борг.

Також були обдерті шпалери в декількох місця, порізана занавіска на вікні, стіна навколо сейфа вся була розбита і розкурочена, так як намагалися його витягти зі стіни. Ніж-пила та портняжні ножиці були зламані.

Поруч в квартирах на площадці живуть сусіди, де вони перебувають вдень їй не відомо, та чи був хтось з них дома 24.10.2018 року вона не знає, та чи могли сусіди чути шум вона також не знає.

Гроші лежали в сейфі, були завернуті в білий аркуш паперу на якому з однієї сторони була написана молитва, з іншої сторони зазначена кількість купюр. Відразу ж під час огляду квартири слідчому передала аркуші паперу, на яких були записані списки купюр, які їй повернула ОСОБА_69 . Вона повертала кошти двічі: 1100 доларів США, 1000 доларів США. Ці аркуші у неї, ОСОБА_8 зберігалися в іншому місці не в сейфі, тому на них ніхто не звернув уваги.

Вже в вечері 24.10.2018 року в приміщенні поліції вона детально описала все викрадене майно.

Із викраденого нічого не було їй повернуто слідчим, хоча усі ювелірні вироби вона впізнала ще в лютому-березні 2019 року коли була запрошена слідчим для впізнання золотих прикрас.

Для впізнання ювелірних прикрас слідчий надавав їй спочатку фото, а потім і самі прикраси.

Серед тих, що їй надавалися для впізнання були і інші, які їй не належать, на що вона вказала слідчому. Із усіх викрадених у неї золотих прикрас не було лише каблучки «Маркіз» з червоним великим каменем, усе інше було.

З обвинуваченими не зустрічалася та ніякі слідчі дії з нею не проводилися.

Обвинувачений ОСОБА_17 повернув їй 500.00 доларів США під час досудового розслідування.

Під час розгляду справи судом 25.05.2020 року ОСОБА_10 повернув їй 4300 доларів США, 250 Євро і 4000.00 гривень (т.4 а.с.132).

В судовому засіданні були допитані свідки, як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, які надали суду наступні пояснення.
Свідок ОСОБА_70 повідомив суду, що він є чоловіком потерпілої ОСОБА_8 . В той день, 24 жовтня 2018 року він зранку десь приблизно за 1.5 2 години раніше дружини пішов у свій гараж, займався своєю роботою. Дружина на роботу йде о восьмій годині. Ближче до 10:00 години ранку йому зателефонував співробітник поліції ОСОБА_71 та попросив приїхати до дому, перевірити квартиру, оскільки можливо в його квартирі здійснено крадіжку.

Він, свідок відразу ж зібрався та поїхав до квартири, де побачив біля під`їзду працівників поліції біля 4-5 осіб. З одним із них вони разом піднялися до квартири, двері якої були відчинені та привідкриті, та його, свідка відразу ж попередили нічого не чіпати, не перекладати, не піднімати. Зайшовши в квартиру він виявив гармидер, все було перевернуто. Він зателефонував дружині, що б вона терміново приїхала додому.

З поліцейським спустилися в низ у двір і столи біля під`їзду будинку.

Потім прибула слідча група, ближче до одинадцятої години прибула дружина, та під відеозапис розпочали проводити огляд. Були запрошені сусіди як поняті. Сейф, який був розміщеній в стіні за диваном, який він сам особисто встановлював, злочинці намагалися зламати і вийняти зі стіни, його двері були повністю розкурочені. В сейфі знаходилися речі дружини, грошові кошти, він ніколи не запитував у дружини скільки там заощаджень, усім розпоряджалася дружина, якій він повністю довіряє. Дружина повідомила поліцейським про все, що було викрадено, навіть склала детальний опис усіх золотих виробів, що викрали. Також дружина мала якісь записи грошових купюр, які їй повертали люди, що брали в борг, які вона також передала слідчому.

З вхідних дверей знімали сліди, та вилучили серцевинку замка. На перший погляд і двері і замок були неушкодженими.

Із розмови поліцейських між собою, йому, свідку стало зрозуміло, що вже є підозрювані особи.

Співробітники поліції на наступний день попросили його, свідка відремонтувати їх авто, у зв`язку з тим що вони пошкодили машину під час поїздки до м.Одеси за підозрюваними.

Свідок ОСОБА_72 , пояснив суду, що заходився недалеко від будівлі Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області у своїх особистих справах, коли його запросили бути понятим при проведенні обшуку.

Прибувши на місце на вулицю Молодіжна в м.Кілія йому та ще одному понятому роз`яснили, що буде проводитися обшук. Дату не пам`ятає, а час у другій половині дня. Оглянули будинок в якому нічого підозрілого не виявили, а потім гараж. В гаражі знайшли грошові кошти в іноземній валюті: долари США, Євро, гривні. Був складений протокол, який всім присутнім слідчий прочитав, та потім підписали.

Після чого він, свідок підписав всі документи та поїхав, але згодом йому зателефонував працівник поліції та попросив повернутися на місце обшуку так як підозрюваний видав інші сховані грошові кошти також: долари, євро, гривні. Ці кошти знаходися в спальній кімнаті за шафою. Ще вилучали пусту коробку від пістолета, телефони, ювелірні вироби. При огляді грошових коштів, оголошували номера купюр і їх номінал, і заносили до протоколу. І гроші, і золото, все було упаковано в пакети, на яких він, свідок ставив підпис. Телефон та вилучена коробка також були слідчим запаковані, і ним свідком підписані. Було вилучено понад трьох тисяч доларів США, 500 Євро та біля 8000 гривень, скільки саме точно він не пам`ятає.

При проведенні обшуку був присутній ОСОБА_17 (на якого свідок вказав в судовому засіданні), а також дружина, донька та здається чиясь мама.

Після цього свідок не приймав більше участь в інших слідчих діях.

Свідок ОСОБА_73 повідомив суду, що його зупинили в м.Кілія працівники поліції, він працює водієм на зерновозі в ПП, та запросили прийняти участь у якості понятого при обшуку.

В який саме день це було він не пам`ятає, час після обіду. Приїхали в житловий будинок, де вже були інші поліцейські, начальник поліції, йому та ще одному понятому роз`яснили про проведення обшуку, і як себе вести. Були присутні господарі будинку, дитина дівчинка. Оглянули будинок, потім гараж, в якому знайшли кошти 1500.00 доларів США, Євро та гривні, кожна купюра була оглянута та записана. Потім присутній чоловік (вказав на ОСОБА_10 ) признався, що в будинку є ще гроші за шафою, та видав їх слідчому: долари, євро, гривні. Також було вилучено золоті вироби, здається два кільця, ланцюжок та хрестик, коробку з під пістолета. Всього грошей було більше трьох тисяч доларів, 500 Євро, та біля 8000 гривень. Можливо в сумах він дещо помиляється, але все було у його присутності перераховано, описано, та точно зазначено в протоколі.

Присутня дружина ОСОБА_10 казала, що золото належить їх сім`ї.

Він постійно був поряд зі слідчим, і добре все бачив.

Грошові кошти оглядались детально, кожна купюра, та були запечатані в спеціальні пакети. При звершенні слідчої дії свідок розписувався в документах, на пакетах ставив таж свій підпис. При обшуку здійснювалось фотографування.

Свідок ОСОБА_74 повідомив суду, що перебуваючи в авто-майстерню за адресою вул.Бєлінського, № 48-а, м. Кілія Одеська область біля 09:00 години ранку в жовтні 2018 року (точну дату не пам`ятає), бачив як навпроти зупинився автомобіль синього кольору марки Рено з іноземною реєстрацією, з якого вийшли три чоловіки в кофтах з накинутими на голову капюшонами, та швидким шагом пішли в ліву сторону до двоповерхового багатоквартирного житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_9 . Через деякий короткий час 1.5-2 хвилини один з них повернуся та сів в авто за кермо. Чоловіки були вдягнені у кофти темних кольорів, усі були середньої статури, руки тримали в карманах.

Згодом коли свідок вийшов то побачив що машина відсутня.

Вказана машина йому видалася підозрілою. На цьому місці часто зупиняються машини, але люди йдуть з дітьми в дитячу поліклініку в протилежному напрямку, тобто в право. А з цієї машини вийшло троє чоловіків і пішли в ліву сторону до житлових будинків.

Біля 10:00 10:30 години підходив чоловік, повідомив що він з поліції та запитував чи не було чогось підозрілого. Він, свідок розповів йому саме про цей синій автомобіль Рено на іноземній реєстрації. Модель цієї машини Рено є досить рідкісною, тому і запам`ятав.

Суд надав свідку фото транспортного засобу, що наявні в матеріалах кримінального провадження як додаток до протоколу обшуку у ОСОБА_10 , на яких свідок впізнав саме той автомобіль, який він бачив біля СТО, де він працює, і з якого виходило троє чоловіків.

Свідок ОСОБА_75 повідомив суду, що він працює водієм автобуса в ПП «Діамант» в м.Одеса. В один із днів восени 2018 року, він був на автозаправці біля посту «Два стовпи», йшов дощ, було холодно та були одягнені в куртки, був вже вечірній час, працівники поліції запросили його бути понятим при обшуку автомобіля сірого кольору, здається Тайота, але точно не пам`ятає. Людей було досить багато і в формі і без форми. Ніхто їм не представлявся і документи не показував.

Оглядали автомобіль і в середині, і в багажнику, була сумку, яку також оглянули.

Потім вони піднялися на другий поверх КПП «Два стовпи», у чоловіків, які були в кайданках вилучили грошові кошти, валюту, та золото.

Потім були оформлені документи, які він підписав. Вся процедура тривала хвилин 30-40. Все знімалось на відеокамеру.

Після цього його ніхто ні куди не викликав і більше не допитував.

Свідок ОСОБА_76 , повідомив суду, що працює водієм автобусу в ПП «Діамант» в м.Одеса. Восени 2018 року, який точно день він не пам`ятає, після 16:00 години, його запросили працівники поліції бути понятим при обшуку автомобіля біля поліцейського посту «Два стовпи» в м. Одеса. Добре пам`ятає, що йшов дощ, було холодно. Обшукали машину сірого кольору. З самого автомобіля нічого не вилучалось.

Потім працівники поліції запросили свідка до приміщення поліції на другий поверх та обшукали двох хлопців, у одного дістали з різних кишень грошові кошти та золоті ювелірні вироби, у другого тільки гроші. Усі грошові кошти: долари, євро, гривні розкладали на столі, оглядали, записували, рахували, але скільки їх було він не пам`ятає. Після чого свідок підписав протокол та поїхав. Здійснювали зйомку на відеокамеру. Особи яких обшукували були у багнюці.

Свідок також повідомив, що його працівники поліції не опитували.

Свідок ОСОБА_77 повідомив суду, що наразі займає посаду начальника Сектору реагування патрульної поліції Арцизського ВП ГУНП в Одеській області. В жовтні 2018 року займав посаду начальника Кілійського відділу поліції, коли група осіб скоїла крадіжку майна в гр. ОСОБА_8 ..

В ході слідчих розшукових заходів підозрюваних ОСОБА_13 та ОСОБА_12 було затримано біля м.Одеса на посту «Два стовпи», у них було вилучено грошові кошти та золоті вироби, які потерпіла у подальшому впізнала.

Невідомою особою було проінформовано працівників поліції щодо можливого вчинення крадіжки в одній із квартир багатоквартирного будинку по вулиці Бєлінського в м.Кілія Одеської області. Співробітники поліції виїхали на місце для з`ясування обставин та перевірки інформації, де виявили відчинені одні із дверей квартири на другому поверсі будинку АДРЕСА_4 , з`ясували хто є власниками квартири, та в телефонному режимі попросили приїхати до дому.

На місці події біля будинку потерпілої ОСОБА_8 він перебував, але в квартиру не заходив. Спілкувався з працівником СТО, яке розташоване неподалік від будинку потерпілої, та саме він і повідомив про підозрілу машину, яка стояла досить тривалий час, та осіб які з неї виходили, потім поверталися, та знову десь ішли, що і було підставою для пошуків цієї машини.

По місту Кілія розташована значна кількість відеокамер спостереження, в тому числі і в приватних будинка жителів міста, про які співробітникам поліції достовірно відомо, та які у разі потреби використовуються для отримання інформації у разі вчинення злочину. Тому досить швидко вдалося встановити підозрілу машину з іноземною реєстрацію, осіб які на ній рухалися.

Свідок не пам`ятає чи спілкувався він з потерпілою на місці події. На місці події вже були співробітники слідчо-оперативної групи та карного розшуку. На лінію 102 повідомлення не було, була наявна інформація про можливе вчинення злочину, тому він і надав вказівку начальнику карного розшуку перевірити інформацію з метою з`ясування чи дійсно вчинено злочин. Після прибуття чоловіка ОСОБА_40 до дому, та з`ясування обставин, що дійсно було вчинено крадіжку, надалі була зареєстрована в ЄРДР заява ОСОБА_8 ..

По приїзду його, свідка на місце події, там вже знаходився начальник карного розшуку ОСОБА_78 , саме він свідку доповів про обставини події. Згодом було видано орієнтировку та двох осіб було затримано біля м. Одеса, одного в м.Кілія.

Можливу причетність ОСОБА_10 було встановлено після перегляду зовнішніх камер відео спостереження, де впізнали його автомобіль. Він, свідок разом з іншими працівниками поліції прибув до будинку ОСОБА_10 де проводили обшук.

Свідок ОСОБА_79 повідомив суду, що він працює оперативним уповноваженим в Секторі карного розшуку у Кілійському ВП, та станом на жовтень 2018 року працював там же. Свідок не приймав ніяких заходів на стадії досудового розслідування в рамках зазначеного кримінального провадження. В день виявлення цієї події він, свідок був на роботі та отримав команду від начальника виїхати на місце для відпрацювання інформації про можливе вчинення злочину по АДРЕСА_10 . Не пам`ятає точно чию вказівку виконували, чи то начальника відділу, чи то чергового по відділу. Прибувши до будинку на місце події чекали приїзд слідчого та їм надали команду встановити свідків скоєння злочину. Потерпілого свідок бачив біля парадної. До під`їзду будинку він, свідок не заходив. У нього, свідка було завдання встановити свідків, очевидців та наявність відеокамер спостереження в цьому районі навколо будинку потерпілих, та найближчих будинках. Ним була встановлена наявність свідків які бачили обставини події.

Свідок ОСОБА_80 повідомив суду, що наразі займає посаду інспектора Кілійського ВП та станом на жовтень 2018 рік був поліцейським СРПП в Кілійському ВП. Вранці в той день десь приблизно о 09:00 годині надійшов дзвінок від начальника Кілійського ВП та останній спитав чи знає він, свідок хто проживає в одному із будинків по вулиці Бєлінського в м.Кілія у кого є СТО. На що свідок відповів що знає, ОСОБА_81 , після чого зателефонував ОСОБА_82 та сказав під`їхати йому до дому, в зв`язку з імовірністю вчинення крадіжки у нього в квартирі. Про можливе вчинення крадіжки йому, свідку повідомив начальник поліції ОСОБА_83 ..

Свідок також повідомив, що йому було дано команду біля обіду виїхати до м. Одеси, де затримано підозрюваних ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .. Виїзд до місця затримання підозрюваних фіксувався у журналі реєстрації виїздів. Виїхав спільно зі слідчим, всього їх було п`ять осіб.

На місце вчинення крадіжки він, свідок не прибував.

Покази свідків обвинувачення суд вважає належними і допустимими доказами, оскільки вони узгоджуються між собою та показами обвинуваченого ОСОБА_10 , та підтверджують обставини і факти закріплені письмовими доказами.

Допитані в судовому засіданні свідки захисту надали покази щодо надання в борг коштів обвинуваченим.

Свідок захисту ОСОБА_84 пояснив суду, що він є товаришем обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , та він позичав грошові кошти ОСОБА_12 у сумі 3 500.00 доларів США в жовтні 2018 року на три місяці для придбання автомобіля. Ці кошти у нього були вільними, та згодом свідок разом з ОСОБА_12 оформили розписку. Писали два ідентичних екземпляри розписок, один з яких свідок віддав ОСОБА_85 , а один залишив собі. Фактично гроші ОСОБА_46 взяв у жовтні 2018 року, а писали розписки пізніше через місяць, але в розписці поставили фактичну дату коли він, свідок передав гроші. ОСОБА_86 зобов`язувався повернути борг через три місяці, але до теперішнього часу не повернув.

Слід зазначити, що даний свідок також є заставодавцем, та вніс заставу за ОСОБА_12 у розмірі 176200.00 гривень на підставі ухвали Одеського апеляційного суду від 12.11.2018 року (т.4 а.с.237-240).

Свідок ОСОБА_87 (т.4 а.с.241-242) суду пояснила, що 14.10.2018 року вона надала позику ОСОБА_13 в розмірі 5 140 доларів США, про що вони склали розписку. В розписці свої дані вона зазначила власноручно, а весь інший текст написав ОСОБА_13 , та поставив свій підпис. Розписку вона лише сфотографувала на свій телефон, а оригінал залишився у ОСОБА_13 .

Кошти ОСОБА_13 просив на придбання авто, та мав на мір повернути до кінця грудня 2018 року, однак до теперішнього часу кошти не повернув, пояснивши про обставини які з ним трапилися.

ОСОБА_13 вона, свідок знає біля п`яти років, разом працювали в ресторані. Зазначені кошти вона заробила виїжджаючи на за робітки за кордон, де перебувала з березня по вересень 2018 року. Кошти належали тільки їй, тому вона нікому не повідомляла, що дала кошти в борг.

Раніше ніколи кошти в борг не давала, та після 14.10.2018 року також. Це було лише один раз. За весь цей період не просила ОСОБА_13 повернути їй кошти, зважаючи на ті обставини, які у нього склалися. Вона, свідок не сумнівається в тому, що ОСОБА_13 поверне їй усю суму боргу.

Відповідно до чинного законодавства всі наявні у справі докази, які були зібрані органом досудового розслідування в підтвердження вини обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 з метою з`ясування їх належності та допустимості були перевірені судом у відкритому судовому засіданні відповідно до ст.23 КПК України за участю учасників кримінального провадження і кожному з них судом надається оцінка як це вимагає ст.94 КПК України, бо для прийняття правильного, неупередженого та остаточного рішення суду жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Обвинувачений ОСОБА_10 , його захисник адвокат ОСОБА_11 , потерпіла ОСОБА_8 і її представник ОСОБА_9 жодних заперечень щодо допустимості доказів не висказали та клопотань про визнання доказів недопустимими не заявляли.
Втім захисник обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_14 звертала увагу суду та вказувала на недопустимість наданих стороною обвинувачення доказів, та наполягала на виправданні обвинувачених у зв`язку з недоведеністю вини у вчинені ними злочину, передбаченого ст. 185 ч.5 КК України.

§ 1 глави 4 КПК України визначено поняття доказів, належність та допустимість при визнанні відомостей доказами.
Стаття 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Належність доказів визначена положеннями ст.85 КПК України. Так, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до статті 86 КПК України, яка визначає допустимість доказу значиться, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Так захисник ОСОБА_14 стверджувала, що відомості в ЄРДР про вчинений злочин були внесені 24.10.2018 року о 13:45 годині на підставі заяви потерпілої, тоді як огляд місця події за місцем вчинення злочину квартири потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_7 фактично проведено до внесення відомостей в ЄРДР про вчинений злочин, що було підтверджено потерпілою ОСОБА_8 , та свідками: ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , тоді як в протоколі значиться час з 14:00 години до 14:20 години, тобто всього 15 хвилин. Заява потерпілої була подана о 13:50 годині, допитана вона була у період часу з 14:00 до 14:15 години, та о 14:40 годині тим же слідчим ОСОБА_92 розпочато огляд місця події за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_10 .
Тобто зазначені обставини викликають у захисника сумнів у допустимості названих доказів.
Суд не погоджується з доводами захисника, та вважає що всі слідчі дії були виконанні послідовно, з дотримання вимог КПК України.
Так:
- згідно рапорту інспектора чергового Кілійського ВП повідомлення ОСОБА_8 про вчинений злочин за адресою: АДРЕСА_7 надійшло о 13:15 годині (т.2 а.с.3);
- відомості в ЄРДР внесені 24.10.2018 року о 13:45:00 годині (т.2 а.с.1);
- сама письмова заява потерпілої зареєстрована Кілійським ВП 24.10.2018 року о 14:50 годині (т.2 а.с.4);
В протоколі огляду місця події від 24.10.2018 року квартири потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_7 значиться час огляду з 14:20 години до 14:35 години.
Жодних зауважень до даного протоколу огляду не було внесено, а ні потерпілою, помешкання якої оглядалося за її добровільною згодою, що вона підтвердила в судовому засіданні, а ні понятими ОСОБА_49 , ОСОБА_93 , за участю яких проводився цей огляд.
За результатами проведено огляду з місця події були вилучені сліди взуття з малюнком у вигляді ромбів, пошкоджений металевий сейф, врізний механізм внутрішнього замка, слід рукавичок двох пальців, сліди пальців рук.
Однак, жодних експертних досліджень по вилученим речам і слідам органом досудового розслідування не проводилось.
Навіть, якщо в взяти до уваги покази потерпілої щодо часу її прибуття до свого помешкання біля 11:45-11:50 години, покази свідків, що фактично огляд місця вчинення злочину було проведено до 13:00 години, тобто до внесення відомостей в ЄРДР про вчинений злочин, то дані обставини не можуть вплинути на визнання цього доказу - протоколу огляду місця події не допустимим.
Згідно положень ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи, тобто на підставі ухвали слідчого судді.
Для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів. Особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду.
Разом з цим, частиною 3 ст.214 КПК України передбачено, що здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду).
КПК України не містить визначення «Місця події», а в даному конкретному випадку місцем події є житло, квартира потерпілої ОСОБА_8 , та проведення огляду цього житла було нагальним та невідкладним у зв`язку з потребою у збиранні, фіксації та збереженні речових доказів.
Стаття 87 КПК України визначає підстави для визнання доказів недопустимими, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а саме: недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Втім, огляд місця події було здійснено в особистому житлі потерпілої, яка жодним чином не заявляла, що під час цієї слідчої дії були допущені істотні порушення її прав чи свобод.
А відтак, суд не вбачає жодних правових підстав для визнання цього доказу: протоколу огляду місця події від 24.10.2018 року (т.2 а.с.9-16) недопустимим доказом.

Щодо доводів захисника обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ОСОБА_14 про фактичний час затримання обвинувачених, який не співпадає з часом зазначеним в протоколі затримання цих осіб. Так захисник стверджує, що обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_12 фактично були зупинені на стаціонарному посту поліції «2 стовпи» за адресою: м.Одеса, Тираспольське шосе, 22/8 біля 13:00 години, тобто до внесення відомостей в ЄРДР, що слідує із показів цих обвинувачених та свідків ОСОБА_53 , ОСОБА_94 .. Тобто вони не мали змоги пересуватися, весь час знаходились в машинах працівників поліції до приїзду слідчого та проведення з ними слідчих дій.
Разом з цим, суд розцінює критично такі доводи захисника, оскільки свідки ОСОБА_95 та ОСОБА_54 протягом всього часу їх допиту стверджували лише про те, що вони чітко не пам`ятають тієї події, що мала місце 24.10.2018 року. Не могли назвати не тільки точну дату, але й точний час, пояснюючи, що дії відбувалися у вечірній час.
Так, свідок ОСОБА_95 пояснив, що він був на автозаправці біля посту «Два стовпи», так як працює водієм на маршрутному автобусі, і заїжджав заправлятися. Та у вечірній час, працівники поліції запросили його бути понятим при обшуку автомобіля сірого кольору, начебто Тайота, але точно не пам`ятає. Оглядали автомобіль і в середині, і в багажнику, була сумку, яку також оглянули. Потім вони піднялися на другий поверх КПП «Два стовпи», де у чоловіків, які були в кайданках вилучили гроші, валюту, та золото. Потім були оформлені документи, які він підписав.
Свідок ОСОБА_96 пояснив, що восени 2018 року, який точно день він не пам`ятає, після 16:00 години, його запросили працівники поліції бути понятим при обшуку автомобіля біля посту поліції «Два стовпи» в м. Одеса. Оглянули машину сірого кольору, з якої нічого не вилучалось. Потім їх усіх запросили до приміщення поліції на другий поверх та обшукали двох хлопців. У одного дістали з різних кишень грошові кошти та золоті ювелірні вироби, у другого тільки гроші іноземну валюту. Усі грошові кошти, долари, євро, гривні розкладали на столі, оглядали, записували, рахували, але скільки їх було він не пам`ятає. Після чого свідок підписав протоколи та поїхав. Здійснювали зйомку на відеокамеру.
Тому відсутні підстави стверджувати, що саме о 13:00 годині були затримані обвинувачені.
Усі процесуальні дії з обвинуваченими ОСОБА_13 та ОСОБА_12 проводилися після внесення відомостей в ЄРДР:
- відомості про вчинений злочин внесено в ЄРДР 24.10.2018 року о 13:35 годині (т.2 а.с.1);
- огляд місця події, а саме автомобілю марки «Тайота Камрі» біля поліцейського посту «Два стовпи» було проведено слідчим СВ Кілійського ВП ОСОБА_58 у присутності понятих ОСОБА_53 , ОСОБА_54 24.10.2018 року у проміжок часу з 17:00 години до 17:09 години за письмовою згодою обвинуваченого ОСОБА_13 (т.2 а.с.58, 59-60).
В даному протоколі є в наявності підпис обвинуваченого ОСОБА_13 , жодних зауважень до протоколу обвинуваченим не внесено.
Огляд місця події, а саме обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 у приміщенні СП 1 «Два стовпа», розташованого за адресою: м.Одеса, Тираспольське шосе, 22/8 було проведено слідчим СВ Кілійського ВП ОСОБА_58 у присутності понятих ОСОБА_53 , ОСОБА_54 24.10.2018 року в проміжок часу з 18:00 години до 20:30 години (т.2 а.с.62-64).
Саме під час цього огляду були вилучені у обвинувачених ювелірні вироби, які у подальшому впізнала потерпіла ОСОБА_8 , та грошові кошти, серед яких були в наявності купюри, номера яких співпали з тими ж номерами, що були зазначені в записках потерпілої ОСОБА_8 , які вона передала слідчому відразу ж під час проведення огляду її квартири.
Даний протокол огляду був підписаний обвинуваченими, про що свідчить наявність їх підписів в протоколі. Жодних зауважень обвинуваченими не було внесено до цього протоколу.
Допитані як свідки поняті ОСОБА_95 , ОСОБА_54 підтвердили суду, що саме ці документи були ними підписані після їх оформлення, та що саме їх підписи містяться в цих протоколах.
У подальшому на підставі клопотання слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_55 (т.2 а.с.79-83), слідчим суддею Кілійського районного суду Одеської області було постановлено ухвалу про надання дозволу на проведення особистих обшуків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 в приміщенні СП-1 2 стовпа, розташованого за адресою: м.Одеса, Тираспольське шосе, 22/8 з метою відшукування та виявлення речових доказів, та надання дозволу на їх вилучення (т.2 а.с.84-88).
Таким чином, слідчим суддею надано оцінку правомірності проведення цієї процесуальної дії, що спростовує доводи захисника ОСОБА_14 щодо неналежності здобуття такого доказу.
На усе вилучене майно у обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 під час цього огляду 25.10.2018 року на підставі клопотання слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_55 (т.2 а.с.89-93), слідчим суддею Кілійського районного суду Одеської області було накладено арешт (т.2 а.с.94-98, 99-101, 102-105).
Виходячи з наведеного аналізу, суд дійшов висновку про допустимість перелічених доказів, та відсутність підстав для їх визнання недопустимими, недостовірними, оскільки вони були здобуті без порушень вимог КПК України.

Згідно досліджених протоколів затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.10.2018 року, складених відносно ОСОБА_13 (т.2 а.с.65-68), ОСОБА_12 (т.2 а.с.69-72) слідує, що час затримання обох обвинувачених зазначено 22:00 година. Протоколи складені в м.Кілія Одеської області, куди були доставлені обвинувачені працівниками поліції після проведення необхідних слідчих дій біля поліцейського посту «Два стовпа».
В протоколі складеному відносно ОСОБА_13 останній зазначив, що бажає адвоката, проте жодні зауваження, скарги, в тому числі щодо фактичного часу затримання відсутні, що підтверджено його особистим підписом. Втім підписувати сам протокол обвинувачений відмовився, як і від його отримання, про що є відповідний запис, який засвідчено підписами понятих ОСОБА_97 , ОСОБА_98 ..
В протоколі складеному відносно ОСОБА_12 є власноручно проставлений ним підпис про відсутність скарги. Також жодні зауваження, доповнення, в тому числі щодо фактичного часу затримання відсутні, що підтверджено його особистим підписом. Даний протокол підписаний обвинуваченим ОСОБА_12 та йому вручений під підпис.
Таким чином, у суду відсутні будь-які сумніви, щодо часу затримання обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , їх підписи в досліджених протоколах підтверджують той факт, що обвинувачені погодилися з часом затримання 22:00 година 24.10.2018 року, про що вони не заперечували на час складання і оформлення цих протоколів.
Більш того, з ухвал слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 26.10.2018 року (т.2 а.с.188-192, 201-215) слідує, що при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу до кожного обвинуваченого окремо, а ні ОСОБА_13 , а ні ОСОБА_12 не повідомляли слідчому судді про обставини їх затримання, не оскаржували час затримання. Тобто, ще раз підтверджується, що обвинувачені погодилися з тим часом затримання, що зазначений в протоколах про їх затримання.
А відтак, зазначені доводи захисника щодо часу затримання обвинувачених не можуть вплинути на ті докази, що були здобуті органом досудового розслідування до часу їх затримання.
Відео надане захисником ОСОБА_14 (т.1а.с.182-184) на якому маються частини різних відеозаписів, а саме: огляду місця події, надання пояснень ОСОБА_10 , огляд місця події на поліцейському посту «Два стовпи», разом з інтерв`ю заступника начальнику ГУНП України в Одеській області ОСОБА_99 про виявлений злочин і затримання підозрюваних, суд розцінює критично, оскільки зазначене відео містить лише інформації про події вчиненого злочину, втім жодним чином не підтверджує, а ні час затримання обвинувачених, а ні час проведених процесуальних дій та складення відповідних процесуальних рішень.

Щодо твердження захисника ОСОБА_14 , що в протоколі огляду місця події від 24.10.2018 року під час огляду ОСОБА_13 та ОСОБА_12 були вилучені золоті вироби та грошові кошти, однак не зазначено спосіб їх упакування, слід зазначити наступне.
В даному протоколі від 24.10.2018 року (т.2 а.с.59-60) перелічено все майно, що вилучалося у кожного обвинуваченого окремо, в тому числі перелічено номера і серії грошових купюр, їх номінал, і кількість. В дійсності відсутнє послання на порядок упакування.
Однак, 26.10.2018 року тим же слідчим СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_100 у присутності понятих ОСОБА_59 , ОСОБА_60 було здійснено огляд предметів, та складено відповідні протоколи і здійснено фотографування усіх грошових коштів.
З протоколу огляду предмету від 26.10.2018 року (т.2 а.с.106-124) слідує, що слідчим було розпаковано експертний пакет №0406433, в який запаковано 34 купюри номіналом 100 доларів США кожна, купюри номіналом 20 доларів США в кількості 4 штуки, купюра номіналом 10 доларів США 1 штука, купюра номіналом 50 доларів США в кількості 1 штука, 4 купюри номіналом 500 гривень кожна, 6 купюр номіналом 200 гривень, 6 купюр номіналом 20 євро, 1 купюра номіналом 50 євро, 1 купюра номіналом 100 євро, мобільний телефон марки «Самсунг».
В даному протоколі слідчим перелічені усі купюри грошових коштів з зазначенням їх номерів, номіналу, кількості. Після проведення огляду цих предметів їх було упаковано в експертний пакет №0001941 (разом з первинною упаковкою експертним пакетом №0406433).
Фототаблиці з зображенням усіх зазначених купюр додано до цього протоколу (т.2 а.с.108-136). Вони повністю співпадають з тими грошовими купюрами, що зазначені в протоколі огляду від 24.10.2018 року, і які були вилучені у ОСОБА_12 (т.2 а.с.62-64).
Аналогічна процедура слідчим була проведена і з іншим вилученим майном.
Згідно протоколу огляду предметів від 26.10.2018 року складеного слідчим СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області (т.2 а.с.125-161) вбачається, що у присутності понятих ОСОБА_59 , ОСОБА_60 було відкрито експертний пакет №0116391, в якому були в наявності 20 купюр номіналом 100 доларів США, 20 купюр номіналом 50 доларів США. Усі купюри слідчим були перелічені з зазначенням їх кількості, номіналу і номерів, та здійснено фототаблиці, які долучені до протоколу. Після проведення огляду зазначених предметів, усі грошові кошти, та первинна упаковка (експерний пакет №0116391) запаковано в експертний пакет №0001347.
Оглянуті грошові кошти, їх номери і номінал відповідають тим грошовим коштам, що були вилучені у ОСОБА_13 і перелічені в протоколі огляду місця події від 24.10.2018 року (т.2 а.с.62-64).
Також слідчим СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області 26.10.2018 року було проведено у присутності тих же понятих ОСОБА_59 , ОСОБА_60 експертного пакету №0201888, в якому в наявності були грошові кошти: 3 купюри номіналом 20 євро, 18 купюр номіналом 100 доларів США, 6 купюр номіналом 20 доларів США, 2 купюри номіналом 50 доларів США, 2 купюри номіналом 5 доларів США, 1 купюра номіналом 10 доларів США, 2 купюри номіналом 50 євро, 1 купюра номіналом 100 євро.
Перелік даних купюр з зазначенням їх кількості, номіналу, номерів зазначено в цьому протоколі. Здійснено фототаблиці усіх перелічених грошових купюр і додано до цього протоколу (т.2 а.с.137-161). Після проведення огляду предметів, грошові кошти були запаковані в експертний пакет №4425346 разом з первинною упаковкою (експертним пакетом №0201888).
Перелік зазначених грошових коштів повністю відповідає переліку тих грошових купюр, що були вилучені у ОСОБА_13 , та зазначені в протоколі огляду місця події від 24.10.2018 року (т.2 а.с.62-64).
Таким чином, враховуючи відповідність перелічених грошових купюр як в протоколі огляду місця події від 24.10.2018 року (т.2 а.с.62-64), так і в протоколах огляду предметів від 26.10.2018 року (т.2 а.с.106-124, 125-136, 137-161), у суду відсутні підстави стверджувати, що грошові кошти, які були вилучені у обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_12 24.10.2018 року не були належним чином упаковані, та порушений порядок їх упакування, що спростовує твердження захисника ОСОБА_14 ..

Щодо огляду місця події за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_10 , захисник ОСОБА_14 вважає, що слідчий не керувався законом, і даний огляд не підпадав під положення ст.233 ч.3 КПК України як обшук у невідкладних випадках.
Разом з цим, суд вважає такі твердження захисника ОСОБА_14 безпідставними, оскільки за результатами огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 в проміжок часу з 14:40 години до 17:40 години слідчим СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_92 було вилучено грошові кошти, золоті вироби, телефони, автомобіль марки «Renault», та інше майно (т.2 а.с.23-29), які мають безпосереднє відношення до вчиненого злочину. Так, серед вилучених коштів були в наявності купюри з номерами, які відповідали номерам зазначеним в письмових записах потерпілої ОСОБА_8 (т.2 а.с.21).
25.10.2018 року слідчий СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_101 звернулася до слідчого судді з клопотанням про проведення огляду місця події (т.2 а.с.37-40), та ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 26.10.2018 року дане клопотання задоволено, та надано слідчому дозвіл на проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ч.2 ст.237 КПК України з метою відшукування та виявлення слідів вчинення злочину, та надання дозволу на вилучення речових доказів в цьому кримінальному провадженні з переліком усього майна, речей, що було вилучено (т.2 а.с.44).
Таким чином, слідчим СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_92 дотримано вимоги ч.3 ст.233 КПК України, якою передбачено, що слідчий … має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі … слідчий, … за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.
Враховуючи, що слідчий суддя визнав правомірним проведений огляд житла 24.10.2018 року за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_10 , то відсутні підстави стверджувати, що ця слідча дія є незаконною, не передбаченою чинним законодавством та, що зазначений доказ є недопустимим.

Під час досудового розслідування захисником ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , а надалі вже і ОСОБА_13 було подано заяву про злочин до Територіального управління ДБР, розташованого у м.Миколаєві про фальсифікацію матеріалів досудового розслідування з метою створення штучних доказів для обвинувачення особи у вчиненні особливо тяжкого злочину (т.4 а.с.86-98). Підставою для такого звернення послугував той факт, що до процесуальних документів, пов`язаних із проведенням слідчої дії «Огляду (обшуку) обвинувачених» від 24.10.2018 року на поліцейському посту «Два стовпи» було внесено завідомо неправдиві відомості, що було нею, захисником виявлено при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження в порядку ст.220 та 290 КПК України, а саме в наданих для ознайомлення протоколах допиту свідків та протоколі проведення слідчих дій були сліди внесення в них завідомо недостовірної інформації.

Дана заява була внесена в ЄРДР за № 0000137 від 27.02.2019 року (тоді як названий обвинувальний акт надійшов до суду 30.01.2019 року т.1 а.с.2) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.365 ч.2, 366 ч.2, 384 ч.2 КК України.

На час закінчення судового слідства в цьому кримінальному провадженні досудове розслідування слідчим ДБР в кримінальному провадженні за № 0000137 від 27.02.2019 року не завершено, жодного рішення не прийнято, хоча суд неодноразово надсилав запити щодо надання інформації про результати розслідування в цьому кримінальному провадженні (т.4 а.с.130, 133, 176, 178-181, 186, 188, 190, 194, 213).

Допитуючи свідків ОСОБА_53 та ОСОБА_102 в судовому засіданні було з`ясовано, що вони дійсно були присутні у якості понятих 24.10.2018 року при проведенні огляду автомобіля марки «Тайота» сірого кольору та двох чоловіків, у яких були вилучені гроші та золоті вироби. За наслідками проведених слідчий дій кожний з них підписав оформлені процесуальні документи. При цьому кожний з цих свідків наполягав на тому, що вони не пам`ятають усіх деталей проведених слідчих дій. Втім у подальшому їх більше слідчий не викликав і не допитував, і ніяких документів вони не підписували.

Надавши для ознайомлення даним свідкам протокол огляду місця події: транспортного засобу від 24.10.2018 року (т.2 а.с.59-60), та протоколу огляду місця події: осіб ОСОБА_13 та ОСОБА_12 від 24.10.2018 року (т.2 а.с.62-64), свідки ОСОБА_95 та ОСОБА_54 підтвердили обставини викладені в цих протоколах, та наявні на них їх особисті підписи.

Разом з цим, надавши для ознайомлення свідкам протоколи їх допитів від 24.10.2018 року (т.4 а.с.26-27), від 29.12.2018 року (т.4 а.с.28-30) допит ОСОБА_53 , від 24.10.2018 року (т.4 а.с.34-36), від 29.12.2018 року (т.4 а.с.37-38) допит ОСОБА_102 , останні пояснили що таких допитів не було проведено, та вони їх не підписували, і підписи на цих протоколах їм не належать.

Втім, дані протоколи допитів свідків не мають доказового значення для підтвердження вини обвинувачених, адже суд керуються лише тими показами, які свідки надали суду безпосередньо під час судового слідства, що передбачено ст.95 КПК України.

Так, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Особа дає показання лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із сутнісних ознак показань, визначених у ч. 1 ст. 95 КПК, у системному зв`язку із ч. 2 ст. 84 цього Кодексу, показання є самостійним процесуальним джерелом доказів лише в тому випадку, коли вони надаються під час допиту.

Таким чином безпідставним на думку суду є посилання захисника ОСОБА_14 , що пояснення цих свідків жодним чином не узгоджується з інформацією, внесеною до протоколу огляду місця події.

Завершуючи судове слідство, в судовому засіданні 17.12.2020 року судом було поставлено на обговорення перед усіма учасниками судового розгляду питання щодо необхідності отримання результатів досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000137 від 27.02.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.365 ч.2, 366 ч.2, 384 ч.2 КК України, що здійснюється слідчим ТУ ДБР у м.Миколаєві, на що усі учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , та їх захисник ОСОБА_14 вважали за можливе і наполягали на закінчені судового слідства без наявності цих результатів досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000137.
На думку захисника ОСОБА_14 суд може і повинен самостійно надати оцінку тим доказам, які на її думку є недопустимими, тоді як слідчий ДБР буде встановлювати наявність ознак злочину в діях слідчого при складанні і оформленні процесуальних документів, про які йшла мова вище.

Посилання захисника ОСОБА_14 на порушення Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення є слушним і дещо виправданим.
Під час дослідження речових доказів в судовому засіданні 19.11.2019 року, наданих стороною обвинувачення судом було виявлено втрату частини грошових коштів.
Так, згідно протоколу огляду місця події від 24.10.2018 року (т.2 а.с.62-64) у обвинуваченого ОСОБА_13 було вилучено грошові кошти: 5 142 доларів США, 260 Євро, 6226.00 гривень, у обвинуваченого ОСОБА_12 було вилучено грошові кошти: 3540.00 доларів США, 280 Євро, 3200.00 гривень. Всього: 8682 доларів США, 540 Євро, 9426.00 гривень. Перелік вилучених грошових коштів, купюри та їх номінал зазначені в даному протоколі огляду.
Згідно протоколу огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_10 від 24.10.2018 року вбачається, що були вилучені грошові кошти: 3 870.00 доларів США, 500 Євро, 8300.00 гривень, перелік яких і номінал зазначений в протоколі (т.2 а.с.23-28).
Тобто загалом сума вилучених грошових коштів у всіх трьох обвинувачених становила:
-11 902 долари США
-1 040 Євро
-17 726.00 гривень.
При відкритті сейф-пакету з №7199164, наданого суду стороною обвинувачення знаходилися грошові кошти.
За результатами їх дослідження було встановлено наявність грошових коштів:
- долари США на загальну суму 8202.00, а саме: - 66 купюр номіналом 100 доларів (з них 12 купюр зі списку потерпілої: LB98962741R, MA21599679A, LB70372075T, LB05837863U, що були вилучені у ОСОБА_13 ; AB37875180R, KB03747683H, AB17560522H, FF31996950C, KB80179644Q, FB40386877A, HA01368047*, HD55253356B, що були вилучені у ОСОБА_10 ; - 23 купюри номіналом 50 доларів США; - 17 купюр номіналом 20 доларів США; - 6 купюр номіналом 10 доларів США; - одна купюра номіналом 2 долара США.
- Євро на загальну суму 810.00, а саме: одна купюра номіналом 100 євро (в тому числі зі списку потерпілої: Х 8, що була вилучена у обвинуваченого ОСОБА_13 ); - 8 купюр номіналом 50 євро; - 15 купюр номіналом 20 євро (в тому числі одна купюра WA зі списку потерпілої, що була вилучена у обвинуваченого ОСОБА_13 ); - одна купюра номіналом 10 євро.
- гривні України на загальну суму 13 726.00 грн., а саме: 12 купюр номіналом 500.00 гривен; - 38 купюр номіналом 200.00 гривен; - одна купюра номіналом 50.00 гривен; - 3 купюри номіналом 20.00 гривен, одна купюра номіналом 10.00 гривен, одна купюра номіналом 5.00 гривен, одна купюра номіналом 1.00 гривня.
Усі досліджені грошові кошти були запаковані в сейф-пакет за № В0036197.
Надалі сейф-пакет за № В0036197 з грошовими коштами, та пустий сейф пакет за №7199164, в кому перебували грошові кошти до його розпакування, запаковані в сей-пакет за №В0036214.
Дані обставини підтверджують втрату частини грошових коштів органом досудового розслідування.
З огляду на встановлені обставини в судовому засіданні, прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури внесено 20.11.2019 року відомості про виявлене кримінальне правопорушення в ЄРДР за №0000049 за попередньою правовою кваліфікацією за ст.191 ч.2 КК України «Привласнення, розтрата або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем» (т.1 а.с.225), яке у подальшому було направлено до прокуратури Одеської області для визначення підслідності (т.1 а.с.226).
Надалі в.о.керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_103 звернувся з листом до прокуратури Одеської області та подальшим його спрямуванням до ГУНП в Одеській області про проведення службового розслідування за фактом втрати речових доказів в даному кримінальному провадженні №0000515 (т.1 а.с.227-230).
Крім того, прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури внесено відомості 09.12.2019 року в ЄРДР за №0000052 за первинною правовою кваліфікацією за ст.367 ч.1 КК України «Службова недбалість» (т.4 а.с.1-2).
Досудове розслідування в цих кримінальних провадженнях здійснюється Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташоване у м.Миколаєві та триває до теперішнього часу (т.4 а.с.102-103, 195-196, 199, 201, 211-212, 214).
Згідно листа заступника начальника ГУНП в Одеській області ОСОБА_104 від 15.01.2020 року в ході проведення перевірки було встановлено, що факти, викладені у листі прокуратури, частково знайшли своє об`єктивне підтвердження , тому за порушення вимог діючого законодавства України, що виразилось у незабезпеченні належної організації стану та умов зберігання речових доказів, правильності ведення документів щодо їх приймання та обліку, що потягло за собою порушення вимог стану організації службової діяльності в підпорядкованому слідчому підрозділі, притягнуто до відповідальності майора поліції ОСОБА_105 - начальника Кілійського ВП. Крім того притягнуто до дисциплінарної відповідальності слідчого СВ Кілійського ВП ОСОБА_55 (т.4 а.с.99-100, ас.105).
Положеннями ч.4 ст.100 КПК України визначено, що у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.
Не зважаючи на втрату частини речових доказів у вигляді грошових коштів, визначальне значення має той факт, що при огляді місця події 24.10.2018 року у обвинувачених були виявлені купюри грошових коштів зі списку потерпілої ОСОБА_8 , наданого нею слідчому під час огляду місця події вчиненого злочину за місцем її проживання, ще до часу огляду, проведеного у обвинувачених:
- 9 купюр номіналом 100 доларів США: LK80365355D, LB98962741R, LB 77423953J, LG 13544928A, MB 53538153C, LB 05837863U, LB 70372075T, MA 21599679A, LB 60572313V; 2 купюри Євро: Х8 номіналом 100 Євро, WА номіналом 20 Євро, що вилучені у ОСОБА_13 ,
- 9 купюр 100 доларів США: FF31996950C, KL97484041A, FB40386877A, KB80179644Q, AB17560522C, АВ37875180Р, KB37875180R, HD55253356B, НА01368047*, що були вилучені у обвинуваченого ОСОБА_10 ..
У обвинуваченого ОСОБА_12 також були вилучені грошові кошти, серед яких були Євро, хоча згідно його пояснень у нього в наявності були долари США та гривні. Походження виявлених грошових коштів Євро обвинувачений ОСОБА_12 суду не зміг пояснити.
Зазначені обставини, прямо вказують на причетність обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 до інкримінованого їм злочину.
При цьому, обвинувачені не вказували, що списки з зазначеними купюрами грошових коштів, які надані потерпілою є неналежним і недопустимим доказом, та жодних сумнівів у них не викликали.

Захисник ОСОБА_14 стверджує про недопустимість доказу протоколу огляду предмету від 26.10.2018 року - мобільного телефону Lenovo, який був вилучений у обвинуваченого ОСОБА_13 (т.2 а.с.227-232), оскільки:
- саме вилучення мобільного телефону відбулося із грубими порушеннями вимог чинного законодавства, то і усі похідні докази є недопустимими;
- у протоколі огляду предмету не міститься жодних посилань на те, що предмет огляду був упакований перед початком огляду та після завершення слідчої дії знову ж таки, як того вимагає закон, був упакований, що не дозволяє його ідентифікувати як саме той телефон, що був вилучений під час особистого обшуку ОСОБА_13 та не виключає несанкціонований доступ сторонніх осіб до предмету;
- у ході огляду предмету - мобільного телефону, слідчий за відсутності дозволу суду, порушив таємницю листування та вивчив зміст особистого листування, зафіксованого у мобільному додатку, створеному саме для листування «Viber».
Нормами ст. 32 Конституції України визначено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте, крім випадків, передбачених Конституцією.
З метою реалізації цього конституційного принципу Кримінальним процесуальним кодексом визначено, що втручанням у приватне спілкування є доступ до змісту спілкування за умов, якщо учасники спілкування мають достатні підстави вважати, що спілкування є приватним. Різновидами втручання в приватне спілкування є: аудіо-, відеоконтроль особи; арешт, огляд і виїмка кореспонденції; зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; зняття інформації з електронних інформаційних систем.
Сутність такої негласної слідчої (розшукової) дії, як доступ до зняття інформації з електронних інформаційних систем полягає у здійсненні на підставі ухвали слідчого судді пошуку, виявлення і фіксації відомостей, що містяться в електронній інформаційній системі або її частин, доступ до яких обмежений власником, володільцем або утримувачем системи розміщенням її у публічно недоступному місці, житлі чи іншому володінні особи або логічним захистом доступу, а також отримання таких відомостей без відома її власника, володільця або утримувача.
При цьому зняття інформації з електронних інформаційних систем або їх частин можливе без дозволу слідчого судді, якщо доступ до них не обмежується їх власником, володільцем або утримувачем або не пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Однак інформація наявна в мобільному телефоні марки «Lenovo» обвинуваченого ОСОБА_13 була досліджена шляхом включення телефону та огляду текстових повідомлень, які в ньому знаходились та доступ до яких не був пов`язаний із наданням володільцем відповідного серверу (оператором мобільного зв`язку) доступу до електронних інформаційних систем. В даному випадку орган досудового розслідування провів огляд предмета - телефона та оформив його відповідним протоколом, який складений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Аналогічна позиція була викладена в постанові ВС від 09.04.2020 року у справі №727/6578/17.
Таким чином інформація, яка містилася в мобільному телефоні марки «Lenovo», належного обвинуваченому ОСОБА_13 , в частині переписки між ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , надісланням ОСОБА_10 фотознімків зовнішнього вигляду житлового будинку потерпілої, сходової клітки та сходів під`їзду, де розміщена квартира потерпілої, дверей та замків квартири потерпілої з датою відправлення 13.10.2018 року, що зафіксовано в протоколі огляду предметів від 26.10.2018 року (т.2 а.с.227-231), також свідчить про причетність до вчиненого злочину обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .
Згідно протоколу огляду предмету від 24.10.2018 року вбачається, що слідчим СВ Кілійського ВП Ізмаїльского ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_106 у присутності понятих ОСОБА_107 , ОСОБА_108 за участю обвинуваченого ОСОБА_13 був відкритий експертний пакет №ЕХР0201891 з наявними в ньому двома мобільними телефонами: «Леново» та «Айфон 6». На прохання ОСОБА_13 був включений телефон «Леново», де в телефонній книзі знайдено номер телефону дружини НОМЕР_26 , для її сповіщення про затримання ОСОБА_13 , після чого мобільний телефон вимкнули. Далі обидва телефони були запаковані в експертний пакет 4425378. В даному протоколі містяться підписи понятих і ОСОБА_13 , жодних зауважень до протоколу не занесено (т.3 а.с.180-181).
Тобто, будь-яка інша інформація в даному телефоні не перевірялася і не досліджувалася. Зазначена процесуальна дія не може свідчити про незабезпечення збереження вилучених у ОСОБА_13 мобільних телефонів.
Суд не вбачає підстав для визнання вказаного протоколу огляду предмету недопустимим доказом, та приймає його як належний і допустимий доказ.

На думку захисника ОСОБА_14 протокол слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_10 від 27.11.2018 року на якому зафіксовані покази обвинуваченого, без проведення інших дій, та з урахуванням того, що вже наступного дня 28.11.2018 року за клопотання сторони захисту обвинуваченому ОСОБА_10 при повній згоді прокурора було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, більше схоже на угоду, укладену між обвинуваченим і прокурором, та не може прийматися судом як належний доказ.
Разом з цим, суд вважає безпідставними такі твердження захисника ОСОБА_14 ..
За наслідками дослідженого протоколу слідчого експерименту від 27.11.2018 року та відеозапису цього протоколу (т.2 а.с.240-245) за участю обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника ОСОБА_11 у присутності понятих ОСОБА_62 , ОСОБА_109 встановлено, що обвинувачений знаходячись в кабінеті Кілійського ВП надав покази щодо обставин вчиненого злочину вказавши на участь в цьому злочині ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , детально розповівши про деталі їх домовленості: про надіслання на телефон ОСОБА_13 фото дверей, замкових скважин квартири, під`їзду будинку, та зовнішнього вигляду будинку потерпілої, а також про час, день, місце і спосіб вчиненого злочину.
У подальшому, усі учасники цієї слідчої дії виїжджали в с.Шевченкове Кілійського району, де в готелі зупинялися обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , з якими він, ОСОБА_10 зустрічався, а потім усі прослідували в м.Кілія, де обвинувачений ОСОБА_10 вказав місце зупинки ним автомобіля, і звідки обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_12 прослідували до будинку в якому знаходилася квартира потерпілої. Надалі ОСОБА_10 провів учасників слідчого експерименту безпосередньо до будинку потерпілої, її квартири, вказавши які саме двері і замки він фотографував та надсилав на мобільний телефон ОСОБА_13 .
Відомості, що зазначені в протоколі слідчого експерименту відповідають переглянутому судом відеозапису.
Метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю підозрюваного слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на відміну від допиту, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.
Нормативна модель слідчого експерименту передбачає безпосередню участь підозрюваного у проведенні дій, спрямованих на досягнення легітимної мети цієї слідчої дії, а саме у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведенні необхідних дослідів чи випробувань. Шляхами досягнення мети слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК є проведення слідчим, прокурором відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
Отримання від підозрюваного, обвинуваченого відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії - слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні ч. 2 ст. 84 та п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК є документом.
Виходячи із сутнісних ознак показань, визначених в ч. 1 ст. 95 КПК, у системному зв`язку із ч. 2 ст. 84 цього Кодексу, показання є самостійним процесуальним джерелом доказів лише в тому випадку, коли вони надаються під час допиту.
При проведенні слідчого експерименту участь підозрюваного, обвинуваченого не може виявлятися виключно в формі повідомлення відомостей про фактичні дані, які мають значення для кримінального провадження (адже це є предметом допиту). Слідчий експеримент, здійснений у такій формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, має розцінюватися як повторний допит, що не може мати в суді доказового значення з огляду на ч. 4 ст. 95 КПК, згідно з якою суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 КПК.
До такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 740/3597/17 (провадження № 51-6070кмо19).
Разом з цим, в дослідженому протоколі слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_10 від 27.11.2018 року окрім показів обвинуваченого було детально і послідовно відтворено обвинуваченим з виїздом на місця - події, що мали місце 24.10.2018 року при вчиненні обвинуваченими інкримінованого їм злочину.
А відтак у суду відсутні підстави стверджувати, що даний доказ є недопустимим.

По твердженню захисника ОСОБА_14 покази обвинуваченого ОСОБА_10 викликають сумнів і не можуть прийматися судом як доказ підтвердження вини обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину, оскільки ці покази органом досудового розслідування ніяким чином не перевірялися, не було встановлено особу ОСОБА_110 , на якого вказував обвинувачений ОСОБА_10 , який саме і рекомендував йому інших обвинувачених для вчинення злочину, і не з`ясовано його роль у даній ситуації.
Суд розцінює критично зазначене твердження захисника ОСОБА_14 .. Так в дійсності покази обвинуваченого ОСОБА_10 викривають злочинні дії усіх трьох обвинувачених, які він надавав як на стадії досудового розслідування, починаючи з 25.10.2018 року (т.3 а.с.173-174, 175-177), так і в суді. Вони повністю співвідносяться з іншими дослідженими судом доказами: з протоколами огляду місць подій, під час яких було вилучено у обвинувачених викрадене у потерпілої ОСОБА_8 майно, з протоколом огляду предмету мобільного телефону належного обвинуваченому ОСОБА_13 .. Навіть частково співвідносять з показами обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які категорично заперечували свою винуватість до вчиненого злочину, однак підтвердили факт свого перебування як в готелі Шевченкове Кілійського району Одеської області, так і те, що вони спільно з ОСОБА_10 24.10.2018 року від готелю в с.Шевченкове біля 08:00 години їздили в м.Кілія Одеської області, і перебували неподалік місця вчинення злочину біля будинку, де знаходиться квартира потерпілої. Хоча якщо слідувати логікі і поясненням ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , то вони поїхали в м.Кілія забрати борг якось вигаданого ОСОБА_15 з м.Одеса, та могли його отримати перебуваючи в готелі с.Шевченково Кілійського району, куди неодноразово приїздив обвинувачений ОСОБА_10 , та необхідності їхати до м.Кілія у них не було.
Також по версії обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , вони мали забрати борг у вигляді грошових коштів 3 000 доларів США, а ОСОБА_10 передав їм 2000 доларів США та горстку золотих виробів, хоча золоті вироби вони не мали б забирати.
Крім того, покази обвинуваченого ОСОБА_10 підтверджується показами свідка ОСОБА_111 , згідно яких він перебуваючи в авто-майстерні за адресою АДРЕСА_9 біля 09:00 години ранку в жовтні 2018 року, бачив як навпроти зупинився автомобіль синього кольору марки Рено з іноземною реєстрацією, з якого вийшли три чоловіки в кофтах з накинутими на голову капюшонами, та швидким шагом пішли в ліву сторону до двоповерхового багатоквартирного житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_9 . Через деякий короткий час 1.5-2 хвилини один з них повернуся та сів в авто за кермо. Чоловіки були вдягнені у кофти темних кольорів, усі були середньої статури, руки тримали в карманах. І саме на це авто він у подальшому вказав працівникам поліції, оскільки це була досить рідкісна модель з номерами іноземної реєстрації.
Таким чином, у суду не має підстав сумніватися у правдивості показів обвинуваченого ОСОБА_10 , доказів того, що нібито між обвинуваченим ОСОБА_10 і стороною обвинувачення - прокурором відбулася якась домовленість суду не надано, а є лише припущенням захисника ОСОБА_14 .

Суд вважає неправдивими пояснення обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , що кошти, які були у них вилучені належать саме їм, і були взяті ними у борг безпосередньо перед поїздкою до м.Одеси з метою придбання автомобіля, відповідно у ОСОБА_112 та у ОСОБА_113 , про що були складені розписки та надані суду:
- розписка ОСОБА_13 про отримання ним у гр. ОСОБА_112 в борг грошових коштів в розмірі 5140.00 доларів США на строк до 01.12.2018 року (т.1 а.с.159).
- розписка ОСОБА_114 від 10.10.2018 року про надання ОСОБА_12 в борг грошових коштів в сумі 3500 доларів США з терміном повернення 01.01.2019 року (т.1 а.с.158).
Навіть допитані в судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_115 та ОСОБА_113 стверджували про передачу зазначених коштів ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , втім свідки не могли пояснити якими купюрами і яким номіналом вони передавали ці кошти, та за яких обставин, а також де і коли оформлювалися розписки. Більш того, борги обвинуваченими їм не повернуті, та відсутні у них розписки про які ідеться.
В розписках вказані майже ті суми, які були вилучені у обвинувачених. Так у обвинуваченого ОСОБА_13 була вилучена сума коштів: 5142 доларів США, 260 Євро, 6226 гривень, та в розписці про взяття коштів у борг зазначена суму 5140 доларів США. У обвинуваченого ОСОБА_12 була вилучена суму коштів: 3 540 доларів США, 280 Євро, 3200.00 гривен, та в розписці зазначено про отримання в борг 3500 доларів США.
Разом з цим, по твердженню обвинуваченого ОСОБА_13 , ОСОБА_10 також передав їм 2000 доларів США та золоті вироби.
Про наявність боргових розписок суду було повідомлено під час підготовчого засідання, тобто вже після відкриття матеріалів кримінального провадження сторонам та скерування обвинувального акту до суду. До цього часу, а ні обвинувачені, а ні їх захисник жодним чином не заявляли та не повідомляли орган досудового розслідування, що вилучені кошти належать їм, і були взяті в борг.
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позикодавця до позичальника.
У постанові від 08.07.2019 року у справі №524/4946/16-ц Верховний Суд зазначив, що розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, повинна містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням його повернення і дати отримання коштів.
Така розписка є гарантією позичальника, що боржник поверне позику, та зберігається саме у позичальника.
Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки.
Однак розписки в оригіналах, що долучені до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.с.158, 159) були надані суду 29.07.2019 року захисником обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_12 адвокатом ОСОБА_14 , тобто боржниками а не позичальниками, хоча мали б бути виключно у позичальників ОСОБА_112 та ОСОБА_113 , які були заявлені як свідки зі сторони захисту, і були допитані судом, і які підтвердили, що борг їм боржниками не повернуто, і їх навіть не бентежить не хвилює така ситуації, і вони не намагалися вимагати повернення цих коштів, хоча строки повернення вже давно сплили, а також оригіналів розписок.
Тобто, ще раз підтверджує, що фактично кошти ніхто нікому не передав, а написання розписок є формальністю, аби захистити обвинувачених.
Крім того, розписка щодо надання коштів в борг обвинуваченому ОСОБА_12 написана не боржником ОСОБА_12 про те, що він бере кошти і зобов`язується їх повернути, а кредитором ОСОБА_116 , який передає кошти ОСОБА_12 і який зобов`язується йому повернути. В розписці заначено, що коти були взяті для придбання автомобіля, тобто у минулому часі, і не зрозуміло тоді коли ж вони були взяті, так як розписка датована 10.10.2018 року.
Втім, жодного слова, що ці кошти були взяті ОСОБА_12 , і що саме він зобов`язується їх повернути не зазначено. А тому жодного юридичного значення даний документ не має.
Більш того, ОСОБА_84 ще й вніс заставу 13.11.2018 року в розмірі 176200.00 гривень за ОСОБА_12 , що станом на цю дату дорівнює 6315 доларів США за курсом НБУ (т.4 а.с.237-239).
З огляду на зазначене, враховуючи, що оригінали наданих суду розписок не зберігаються у кредитодавців, а навпаки перебували у боржників, то суд дійшов до висновку про відсутність існування між цими сторонами правовідносин за договорами позики.

Суд звертає увагу також і на той факт, що не дивлячись на категоричне невизнання своєї винуватості обвинуваченими ОСОБА_13 , ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого їм злочину, вони напередодні останнього судового засідання відшкодували потерпілій шкоду в розмірі 1000 доларів США, про що вона повідомила в судових дебатах.
Такі дії обвинувачених свідчать про те, що даний злочин вони все ж таки вчинили, однак їх позиція щодо заперечення цього, є своєрідним способом захисту від пред`явленого обвинувачення.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом».
Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовної презумпції, достатньо вагомої, чіткої і взаємоузгодженої.
Суд оцінив усі докази в їх сукупності, встановив, що вони є взаємоузгодженими, належними та допустимими, доповнюють один одного і дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст.185 ч.5 КК України, оскільки їх винуватість доведена поза розумним сумнівом. Оцінка доказів судом проведена згідно з вимогами процесуального законодавства, з наведенням у вироку відповідних висновків щодо належності, допустимості, достовірності доказів та їх достатності для постановлення вироку.

Суд зауважує, що порушення на які вказує сторона захисту в частині не допустимості доказів в зв`язку з процесуальними порушеннями при їх складенні і оформленні, є не істотними та такими що не впливають на ступінь доведеності вини обвинувачених
У суду відсутні жодні сумніви щодо вчинення вказаного злочину саме цими трьома обвинуваченими, з огляду на виявлення у них золотих виробів та грошових коштів, належних потерпілій, що підтверджується безпосереднім співпаданням номерів грошових купюр.

Кваліфікуючи дії обвинувачених, суд враховує, наступне:
Згідно ч.2 ст.28 КК України злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.
Судом встановлено наявність попередньої змови між усіма трьома обвинуваченими, не зважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_12 своєї винуватості не визнали, разом з цим обвинувачений ОСОБА_10 підтвердив наявність між ними попередньої домовленості.
Крім того, той факт, що обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_10 на його ж транспортному засобі приїхали в м.Кілія Одеської області з метою забрати грошові кошти, а не чекали поки ОСОБА_10 привезе їм кошти в готель с. Шевченкове Кілійського району Одеської області де вони напередодні зупинилися, спростовують їх твердження, як щодо їх непричетності до вчиненого злочину так і щодо відсутності між ними попередньої домовленості на вчинення крадіжки. За наслідками досліджених доказів та встановлених обставин, їх дії завчасно були спланованими і обумовленими, та діяли воли відповідно до наміченого плану, що свідчить про наявність попередньої домовленості.
Що ж стосується дій ОСОБА_10 то він безпосередньої участі у викраденні майна потерпілої не брав (на місці злочину в квартирі не був присутній), проте, діючи відповідно до попередньої домовленості з іншими двома співучасниками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про таємне викрадення майна, під час вчинення злочину виконував заздалегідь обумовлену роль, яка зводилася до спостереження за навколишньою обстановкою.
Виходячи зі спрямованості умислу ОСОБА_10 його дії слід розглядати саме як таємне викрадення майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обов`язковою ознакою проникнення у житло, є його незаконність, тобто відсутність у особи права заходити та перебувати у місці, де знаходиться майно.
Саме факт входження, потрапляння у приміщення чи поява у ньому у поєднанні з іншими діями дають можливість визначити об`єктивну сторону суспільно небезпечного діяння.
Із пояснень потерпілої ОСОБА_8 слідує, що з обвинуваченими вона не мала і не має будь-яких соціальних зв`язків, які б дали їм право без відома та дозволу потерпілої зайти у належне їй житлове приміщення.
Таким чином, обвинувачені для потерпілої є абсолютно сторонніми особами, житло потерпілої є приватною власністю і доступ до нього може надаватись виключно з дозволу власника і не є вільним для сторонніх осіб.
Також, суд керується роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», де в абзаці 1 п. 22 зазначено, що вирішуючи питання про наявність у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, інше приміщення чи сховище, суди повинні мати на увазі таке.
Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища (абзац 2 п. 22 Постанови).
У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29 червня 1990 року № 5 зазначено, що мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак встановленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону і формулювання висновку про їх відповідність.
Судом було встановлено дійсну наявність проникнення у квартиру потерпілої через зачинені двері, шляхом втручання в замкові щілини.

Щодо кваліфікуючої ознаки: особливо великий розмір.
Згідно примітки 4 ст.185 КК України, у статтях 185 - 187 та 189 - 191, 194 цього Кодексу в особливо великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня звітного податкового року складав 1762.00 гривень.
Неоподатковуваний мінімум доходів громадян, зазначений в диспозиції норми ст.185 КК України дорівнює 1/2 прожиткового мінімуму для працездатних громадян станом на 1 січня поточного року.
Тобто в 2018 році (злочин вчинено 24.10.2018 року) для норм кримінального законодавства в частині кваліфікації кримінальних правопорушень застосовується сума 881.00 гривень (1762.00 гривень ?0,5).
Вартість викраденого майна, належного потерпілій ОСОБА_8 згідно пред`явленого обвинувачення в новій редакції становить 536 754.78 гривень, що відповідає 609 неоподатковуваним мінімумам доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто є особливо великим розміром.

З огляду на зазначене, суд вважає, що протиправні дії ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 правильно кваліфіковані за ст.185 ч.5 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, вчинена в особливо великому розмірі.

При визначенні виду й міри покарання обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину згідно ст.12 КК України (в редакції на час вчинення злочину), особу кожного обвинуваченого окремо.
Так, ОСОБА_10 - громадянин України (т.2 а.с.162), характеризується опосередковано, має міцні соціальні зв`язки: був одружений із ОСОБА_117 (т.2 а.с.167), яка була інвалідом 1 групи (т.2 а.с.166), мала важке онкологічне захворювання, згідно висновку ЛКК №1383 була «нездатна до самообслуговування, потребувала постійного стороннього догляду (т.2 а.с.164), та померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.4 а.с.220, 221), на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_118 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (т.2 а.с.165, т.4 а.с.220), зареєстрований і проживає з сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.168, т.4 а.с.220), раніше судимий на підставі вироку Ленінського районного суду м.Миколаєва від 23.12.2009 року до позбавлення волі строком на 2 (два) роки, звільнений умовно достроково на невідбутий строк 7 місяців 14 днів 16.09.2010 року (т.2 а.с.169). Тобто згідно ст.89 КК України є таким, що не має судимості.
ОСОБА_13 є громадянином України (т.2 а.с.193), характеризується опосередковано, має постійне місце реєстрації, одружений (т.1 а.с.117), зі слів працюючого адміністратором в кафе «Фортеця», не перебуваючого на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (т.2 а.с.194).
ОСОБА_12 будучи громадянином України (т.2 а.с.178), характеризується позитивно (т.2 а.с.182, т. 4 а.с.236), має міцні соціальні зв`язки: одружений з ОСОБА_119 (т.2 а.с.179), мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_120 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_121 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований і проживає з сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 (т.2 а.с.182, т.4 а.с.230-235), інвалід 3 групи з дитинства (т.2 а.с.183, т.4 а.с.229), офіційно не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (т.2 а.с.184).

Обставини, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України
- обвинуваченому ОСОБА_10 є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди потерпілій, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин;
- обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_12 відсутні.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченим в силу вимог ст. 67 КК України є: вчинення кримінального злочину щодо особи з інвалідністю.

А ні в підготовчому судовому засіданні, а ні під час судового розгляду, клопотань від сторін кримінального провадження щодо застосування положень ст.314 ч.5 КПК України в частині складання досудової доповіді до суду - не надходило, а тому орган пробації до участі в розгляді справи не залучався, та досудова доповідь не складалася, в тому числі з огляду на санкцію статті 185 ч.5 КК України, яка передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а положеннями ст.314-1 ч.2 КПК України визначено, що досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Виходячи з буквального змісту даної норми, як підставою для призначення більш м`якого покарання в ч.1 ст.69 КК вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що характеризують особу винного.

При цьому обставини, що пом`якшують покарання, як одна з підстав застосування статті 69 КК України, повинні мати певні кількісні та якісні характеристики. А відомості про особу винного, як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання повинні оцінюватися судом в першу чергу з точки зору можливості досягнення таким (більш м`яким) покаранням тих цілей, які сформульовані в частині 2 статті 50 КК України.

Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування статті 69 КК України в їх єдності і сукупності.

Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із послідуючими змінами та доповненнями, покарання, призначене судом із застосуванням ст.69 КК України, не може бути нижче мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК, тобто менше, ніж один рік позбавлення чи обмеження волі, шість місяців виправних робіт, один місяць арешту тощо.

Залежно від конкретних обставин справи суди повинні враховувати як такі, що пом`якшують покарання, й інші обставини, перелічені в ч. 1 вказаної статті, а також обставини, хоча й не зазначені у законі, але які знижують ступінь суспільної небезпечності злочину чи особи.

За наслідками проведеного аналізу вищезазначених правових норм, суд враховує наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину обвинуваченим, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_10 щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував шкоду потерпілій (т.1 а.с.153, т.4 а.с.149), а також його особу, а саме те, що він характеризуються позитивно, доглядав дружину інваліда 1 групи яка потребувала стороннього догляду, крім того, суд бере до уваги передумови, що спонукали його до скоєння злочину, це важкий стан здоров`я дружини, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , тобто вчинив злочин внаслідок збігу тяжких сімейних обставин (т.4 а.с.220, 221), та на його утриманні залишилась неповнолітня донька ОСОБА_122 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , думку потерпілої та прокурора, які просили обрати обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі, що не можна стверджувати відносно обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_12 ..

З урахування усіх перелічених пом`якшуючих обставин, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання із застосуванням ст.ст.69, 75, 76 КК України.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченими ОСОБА_13 , ОСОБА_12 злочину, та наслідків, до яких привели неправомірні дії обвинувачених, даних про їх особу, поведінку обвинувачених під час судового слідства та судового розгляду, відсутність взагалі пом`якшуючих обставин, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням позиції потерпілої та прокурора, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_12 покарання в умовах ізоляції від суспільства, оскільки саме таке покарання буде достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовані ухвалами слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області:
- від 26.10.2018 року про арешт тимчасово вилученого майна грошових коштів вилучених у обвинуваченого ОСОБА_10 : 3870 доларів США, 500 Євро, 8300.00 гривень (т.2 а.с.49-51);

- 26.10.2018 року про арешт тимчасово вилученого майна у ОСОБА_13 та ОСОБА_12 : золоті вироби, грошові кошти: 8682 доларів США, 540 Євро, 9426.00 гривень, мобільні телефони марки «iPhone», «Lenovo» (т.2 а.с.94- 98);

- 26.10.2018 року про арешт тимчасово вилученого майна у ОСОБА_13 : - посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 ; автомобіль марки «Toyota Camri» сірого кольору з р/н НОМЕР_10 (т.2 а.с.102-105)

скасувати.
Ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 05.11.2018 року було задоволено клопотання заявника ОСОБА_123 , та скасовано арешт на тимчасово вилучене майно, а саме з 650 (шістсот п`ятдесят) доларів США, вилучених під час огляду місця події житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що запаковані в експертний пакет №ЕХРО116401 (т.2 а.с.233-234).
Згідно протоколу огляду предметів від 05.12.2018 року слідчим СВ Кілійського ВП було відкрито експертний пакет №ЕХРО116401 з наявними в ньому 650 доларів США номіналом по 100 доларів США: с.н. KB56261302G, с.н. KB93011426J, с.н. KB 56494937B, KB 46524371G, с.н. HK40374803C, с.н. KB20177980I, номіналом 50 доларів США с.н. MA13105813A (т.2 а.с.235-236).
ОСОБА_124 отримала у слідчого грошові кошти в розмірі 650 доларів США, що підтверджується її розпискою (т.2 а.с.237).

Ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 26.12.2018 року було задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_14 , та скасовано арешт на тимчасово вилучене майно у вигляді мобільного телефону марки «SAMSUNG», чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_18 , ІМЕІ 2: НОМЕР_19 та сім-карти в кількості 2 штуки: 1) НОМЕР_20 , 2) НОМЕР_21 , належний ОСОБА_12 (т.3 а.с.92).

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
1.Ювелірні вироби (т.2 а.с.73-76):

- обручка з металу жовтого кольору масою 3,2518г (об`єкт 1) виготовлена з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 58,3%;

- обручка з металу жовтого кольору масою 3,8563г (об`єкт 2) виготовлена з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 58,9%;

- перстень з металу жовтого кольору з вставками прозорого та чорного каміння, масою 7,4717г (об`єкт 3) виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,4%;

- браслет з металу жовтого кольору довжиною 210 мм, та масою 10,6761г (об`єкт 4) виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,3%;

- ланцюжок та кулон з металу жовтого кольору довжиною 590 мм, та масою 3,0233г (об`єкт 5), виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 60,5%;

- каблучка з металу жовтого кольору з вставками прозорого каміння, масою 5,6060 г (об`єкт 6), виготовлена з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,3%;

- пара сережок з металу жовтого кольору масою 3,9002 г (об`єкт 7) виготовлені з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,1%;

- пара сережок з металу жовтого кольору з вставками прозорого та чорного каміння, масою 6,0187г (об`єкт 8) виготовлені з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,1%;

- перстень з металу жовтого кольору з вставкою блакитного каміння, масою 2,4811 г (об`єкт 9) виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,0%;

- ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною 600 мм, та масою 2,1327г (об`єкт 10) виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,0%;

- ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною 516 мм, та масою 8,2856г (об`єкт 11), виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,4%.

після набрання вироком законної сили підлягають поверненню потерпілій ОСОБА_8 .

Ювелірні вироби (т.2 а.с.34-36):

- каблучка з металу жовтого кольору з вставками прозорого каміння, масою 5,7064г (об`єкт 12), виготовлена з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 60,1%;

- перстень з металу жовтого кольору з вставками прозорого каміння, масою 1,2645г (об`єкт 13) виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,1%;

- ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною 492мм, та масою 8,2895 г (об`єкт 14) виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,4%;

- кулон у вигляді образка з жовтого та білого металу, масою 3.3759 г (об`єкт 15), виготовлений з ювелірного сплавуна основі золота, кількісний вміст якого складає 58.9%

після набрання вироком законної сили слід повернути обвинуваченому ОСОБА_10 .

2.Грошові кошти (т.2 а.с.34-35, 73-76), які були досліджені судом, і фактично є в наявності:

- 8 202.00 долари США, а саме:

- номіналом 100 доларів США у кількості 66 штук на загальну суму 6 600.00 доларів США - номіналом 50 доларів США у кількості 23 штуки на загальну суму 1 150.00 доларів США;

- номіналом 20 доларів США у кількості 17 штук на загальну суму 340.00 доларів США;

- номіналом 10 доларів США у кількості 6 штук на загальну суму 60 доларів США;

- номіналом 5 доларів США у кількості 10 штук на загальну суму 50 доларів США;

- номіналом 2 долара США одна штука.

- 810.00 Євро, а саме:

- номіналом 100 Євро у кількості 1 штуки;

- номіналом 50 Євро у кількості 8 штук на загальну суму 400 євро;

- номіналом 20 Євро у кількості 15 штук на загальну суму 300 Євро;

- номіналом 10 Євро у кількості 1 штука.

- 13 726.00 гривень, а саме:

- номіналом 500 гривень у кількості 12 штук на загальну суму 6000.00 гривень;

- номіналом 200 гривень у кількості 38 штук на загальну суму 7600.00 гривень;

- номіналом 50 гривень у кількості 1 штука;

- номіналом 20 гривень у кількості 3 штук на загальну суму 60.00 гривень;

- номіналом 10 гривень у кількості 1 штука;

- номіналом 5 гривень у кількості 1 штука;

- номіналом 1 гривня у кількості 1 штука.

після набрання вироком законної сили підлягають поверненню потерпілій ОСОБА_8
3. 650 доларів США номіналом по 100 доларів США: с.н. KB56261302G, с.н. KB93011426J, с.н. KB 56494937B, KB 46524371G, с.н. HK40374803C, с.н. KB20177980I, номіналом 50 доларів США с.н. MA13105813A (т.2 а.с.235-236) - вважати повернутими ОСОБА_125 згідно наданої нею розписки (т.2 а.с.237).

4.Стяжки у кількості 13-ти штук (т.2 а.с.34-35) знищити.

5. Мобільні телефони марки «Prestigio» Imei: НОМЕР_6 та «Samsung» Imei: НОМЕР_7 (т.2 а.с.35-36) повернути власнику ОСОБА_10 .

6. Мобільний телефон марки «iPhone» IMEI 1: НОМЕР_13 з сім-картою № НОМЕР_14 , мобільний телефон марки «Леново», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_15 , ІМЕІ 2: НОМЕР_16 з сім-картою № НОМЕР_17 , що вилучені у ОСОБА_13 (т.2 а.с.73-76) повернути ОСОБА_13 .

7. Мобільний телефон марки «SAMSUNG», чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_18 , ІМЕІ 2: НОМЕР_19 та сім-карти в кількості 2 штуки: 1) НОМЕР_20 , 2) НОМЕР_21 (т.2 а.с.73-76) вважати повернутим ОСОБА_12 (т.2 а.с.93).

8. Посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 серії НОМЕР_9 , видане Уманським МРЕВ 17.06.1997 року (т.2 а.с.77-78, 193) повернути його власнику ОСОБА_13 .

9. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Toyota Сamri», сірого кольору, д/р/н НОМЕР_10 , серії НОМЕР_11 (т.2 а.с.61, 77-78) на ім`я ОСОБА_56 , автомобіль «Toyota Сamri», сірого кольору, д/н НОМЕР_10 (т.2 а.с.77-78), згідно поданого клопотання (т.4 а.с.159-164) повернути власнику ОСОБА_126 .

10. Автомобіль марки «RENAULT» модель «Laguna», державний номерний знак " НОМЕР_5 ", 2001 року випуску, що належить BOLINSKI TOMASZ ANDRZEJ, що підтверджується технічним паспортом серії № НОМЕР_8 , та яким фактично користується ОСОБА_10 (т.2 а.с.33) повернути ОСОБА_10 .

Щодо цивільного позову.
Потерпілою ОСОБА_8 20.12.2018 року було подано позовну заяву до ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, спричиненої злочином (т.1 а.с.28-30).

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 06.05.2020 року (т.1 а.с.139-141) позовну заяву ОСОБА_8 до ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином прийнято до спільного розгляду з обвинувальним актом в даному кримінальному провадженні.

Під судового розгляду 27.05.2020 року потерпілою ОСОБА_8 , яка є цивільним позивачем подано уточнену позовну заяву до ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином (т.4 а.с.139-142).

Згідно цієї заяви потерпіла ОСОБА_8 просила:

- позовні вимоги в частини відшкодування завданої шкоди обвинуваченим ОСОБА_10 залишити без розгляду, в зв`язку з тим, що він відшкодував їй шкоду в розмірі 133 119.90 гривень.

- стягнути солідарно з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на її користь завдану кримінальним правопорушенням шкоду в розмірі: 439 278.93 гривень майнової шкоди, 300000.00 гривень моральної шкоди.

В обґрунтування цих вимог, потерпіла стверджувала, що спільними протиправними діями обвинувачених, в зв`язку з викраденням належного їй майна у вигляді грошових коштів: 15000 доларів США, що у еквіваленті становить 422 241.03 гривень, 1800 Євро, що у еквіваленті становить 58 157.80 гривень, 20 000.00 гривень, та золотих виробів на суму 42000.00 гривень, їй спричинено шкоду на загальну суму 542398.83 гривень.

За весь період досудового розслідування та судового розгляду за надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_9 нею понесено витрати на правову допомогу в розмірі 30000.00 гривень.

А тому загальна сума завданої їй шкоди становить 572398.83 гривень.

Крім того, діями обвинувачених їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 500 000.00 гривень.

Однак з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_10 відшкодував їй завдану шкоду на загальну суму 133119.90 гривень, у зв`язку з чим, у неї потерпілої до обвинуваченого ОСОБА_10 не має жодних претензій, то сума невідшкодованої шкоди обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 залишається в розмірі: 439 278.03 гривень матеріальної шкоди, та 300 000.00 гривень моральної шкоди.

При розгляді цивільного позову ОСОБА_8 суд керується положеннями ЦК, ЦПК та КПК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд виносить ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що заява цивільного позивача ОСОБА_8 в частині позовних вимог до ОСОБА_10 - підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок … суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З огляду на викладене, суд виходить з обсягу пред`явленого обвинувачення та доведеності вини обвинувачених.

Відповідно до обвинувального акту, затвердженого в новій редакції 13.03.2020 року, потерпілій ОСОБА_8 завдано шкоду на загальну суму 536 754.781 гривень, з яких 36 355.96 гривень вартість викрадених ювелірних виробів (т.4 а.с.51-63).

Оскільки судом прийнято рішення, про що зазначено вище в частині про повернення потерпілій ОСОБА_8 золотих виробів, вартістю 36355.96 гривень, грошових коштів на загальну суму 270 693.28 гривень, та обвинуваченим ОСОБА_10 відшкодовано шкоду на загальну суму 133 119.90 гривень (т.1 а.с.153, т.4 а.с.149), то залишок суми матеріальної шкоди складає 96 585.64 гривень.

В судових дебатах потерпіла повідомила про те, що обвинувачені відшкодували їй шкоду в розмірі 1000 доларів США (т.5 а.с.16), що в еквіваленті на день постановлення вироку становить 27 828.00 гривень, у відповідності до інформації Національного банку України 100 доларів США становить 2 782.80 гривень (т.4 а.с.243).

А відтак, позовні вимоги ОСОБА_8 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, та на її користь слід стягнути у рівних частинах з обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 завдану матеріальну шкоду в розмірі 68 756.64 гривень за мінусом суми, яка була ними вже відшкодована (96 585.64 гривень 27 828.00 гривень).

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування на її користь моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до вимоги чинного законодавства України особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховуються вимоги розумності та справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року із послідуючими змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного життя. Суд при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди повинен врахувати стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Розглядаючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої обвинуваченими потерпілій ОСОБА_8 , суд враховує також положення ч. 2 ст. 23 ЦК України.

Однак, розмір моральної шкоди, про який просить потерпіла ОСОБА_8 є надто завищений, не відповідає реально спричиненій шкоді та наслідкам, що настали.

Внаслідок протиправних дій обвинувачених, що виразилися в крадіжці майна потерпілої, остання перенесла нервові хвилювання, стрес, психологічні страждання, адже вона мала нагальну потребу в цих коштах, так як за станом здоров`я, маючи важке захворювання, була потреба у придбанні ліків, проходженні медичного обстеження, санаторно-курортного лікування (т.4 а.с.144-146), є інвалідом 2 групи загального захворювання (т.4 а.с.147, 148), був порушений її звичний нормальний спосіб життя.

Тому, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, те, що злочин вчинено умисно, характер та глибину моральних страждань потерпілої ОСОБА_8 , їх наслідки й інші негативні впливи на подальше життя потерпілої, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково, та з урахуванням вимог розумності і справедливості розмір відшкодування моральної шкоди визначити у розмірі 100 000.00 гривень, при цьому суд виходить з наступних критеріїв: тягаря скоєного, об`єму душевних страждань, понесених потерпілою і вважає, що дана сума відшкодування моральної шкоди відповідає принципам розумності та справедливої сатисфакції, закріплених у ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також сталій практиці Європейського Суду з прав людини.

Моральну шкоду в розмірі 100 000.00 гривень на користь потерпілої ОСОБА_8 слід стягнути з обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_12 в рівних частинах.

Потерпілою, яка визнана цивільним позивачем ОСОБА_8 понесено витрати на правову допомогу в розмірі 30 000.00 гривень, що підтверджується квитанцією від 07.12.2018 року про сплату 20000.00 гривень (т.1 а.с.31), квитанцією від 25.05.2020 року на суму 10 000.00 гривень (т.4 а.с.143), актом виконаних адвокатом робіт від 22.08.2020 року (т.4 а.с.216), ордером адвоката серії ОД №331608 від 25.03.2019 року (т.1 а.с.107), довіреністю від 07.12.2018 року, посвідченою приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_127 , зареєстрована в реєстрі за №2454 (т.1 а.с.108).

При визначенні необхідного розміру витрат на правову допомогу, суд керується відповідними правовими позиціями, які зафіксовані Верховним Судом, зокрема в Постанові від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18, де зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Також констатовано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Також Європейський судом з прав людини висловив правову позицію у справі «Гуриненко проти України» від 18 лютого 2010 року, №37246/04, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим.

При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу, суд враховує складність справи виходячи з обставин кримінальної справи, тривалості розгляду кримінального провадження судом, необхідності прибувати до суду, який розташований на досить відділеній відстані від місця проживання, обсягу наданої правничої допомоги адвокатом, та керуючись принципами справедливості та верховенства права, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, фінансового стану потерпілої, вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з обвинувачених на користь потерпілої витрат на правову допомогу підлягають задоволенню у повному обсязі в розмірі 30000.00 гривень.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Щодо застосованих запобіжних заходів відносно обвинувачених.
24 жовтня 2018 року о 20:00 годині ОСОБА_10 був затриманий в порядку ст.208 ч.2 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (т.2 а.с.29-32).

Ухвалою від 26.10.2018 року відносно ОСОБА_10 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22.12.2018 року. Одночасно визначено розмір застави у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 528 600.00 гривень (т.2 а.с.173-177).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.11.2018 року зазначену ухвалу було скасовано, постановлено нову, застосовано до ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з моменту його фактичного затримання з 24.10.2018 року до 22.12.2018 року включно. Визначено розмір застави у межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 176 200.00 гривень (т.2 а.с.213-216).

Ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 28.11.2018 року за клопотанням захисника ОСОБА_11 змінено раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_1 , із забороною залишати місце проживання з 21:00 години до 06:00 години без дозволу слідчого, прокурора або суду. Строк дії до 22.12.2018 року (т.2 а.с.238-239).

Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження запобіжний захід відносно ОСОБА_10 не обирався.

24 жовтня 2018 року о 22:00 годині ОСОБА_13 був затриманий в порядку ст.208 ч.2 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (т.2 а.с.65-68).

Ухвалою від 26.10.2018 року відносно ОСОБА_13 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22.12.2018 року. Одночасно визначено розмір застави у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 528 600.00 гривень (т.2 а.с.201-205), залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.11.2018 року (т.2 а.с.206-208).

Застава у розмірі 528 600.00 гривень внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області заставодавцем ОСОБА_128 , ідентифікаційний номер НОМЕР_27 , згідно квитанції №36373886 від 29.10.2018 року ПАТ АБ «Укргазбанк» (т.4 а.с.154), у зв`язку з чим ОСОБА_13 звільнено із СІ 29.10.2018 року (т.2 а.с.194).

В клопотанні ОСОБА_129 від 26.05.2020 року про повернення застави, заставодавець наголосив на тому, що він не надає згоди на звернення застави на виконання вироку суду в частині майнових вимогу разі його ухвалення (т.4 а.с.153).

24 жовтня 2018 року о 22:00 годині ОСОБА_12 був затриманий в порядку ст.208 ч.2 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (т.2 а.с.69-72).

Ухвалою від 26.10.2018 року відносно ОСОБА_12 , було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22.12.2018 року. Одночасно визначено розмір застави у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 528 600.00 гривень (т.2 а.с.188-192).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.11.2018 року зазначену ухвалу було скасовано, постановлено нову, застосовано до ОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з моменту його фактичного затримання з 24.10.2018 року до 22.12.2018 року включно. Визначено розмір застави у межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 176 200.00 гривень (т.2 а.с.209-212).

Застава у розмірі 176 200.00 гривень внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області ОСОБА_116 , ідентифікаційний номер НОМЕР_28 , згідно квитанції № 0.0..1 від 13.11.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (т.4 а.с.239), у зв`язку з чим ОСОБА_12 було звільнено із СІ 14.11.2018 року (т.2 а.с.184).

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року №15, передбачений і порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України. Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку.

Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до територіального управління ДСА або апеляційного суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, такі документи: заяву особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка ,на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а уразі відсутності банківського рахунка-відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчену судом копію ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копію платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави.

Територіальне управління ДСА або апеляційний суд, який обрав запобіжний захід у вигляді застави, розглядає зазначені документи та протягом п`яти робочих днів з дня їх надходження за умови зарахування коштів на депозитний рахунок готує та подає до органу Казначейства платіжне доручення про повернення коштів.

Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження платіжних доручень територіального управління ДСА або апеляційного суду, який обрав запобіжний захід у вигляді застави, до органу Казначейства (пункти 7-8).

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_12 реального виду покарання, а також враховуючи дані щодо осіб обвинувачених, їх позицію під час судового розгляду цього кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність змінити обвинуваченим ОСОБА_13 та ОСОБА_12 запобіжний захід із застави на тримання під вартою.

Оскільки підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної заставодавцями ОСОБА_129 за обвинуваченого ОСОБА_13 , та ОСОБА_113 за обвинуваченого ОСОБА_12 судом не встановлено, запобіжний захід у вигляді застави не був порушений в ході розгляду кримінального провадження, та у зв`язку зі зміною запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, то внесений розмір застави підлягає поверненню заставодавцям ОСОБА_130 та ОСОБА_131 після набрання вироком законної сили.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.369-371, 373-375, 392, 393, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.5 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_10 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід до ОСОБА_10 не застосовувати.

ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.5 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 відраховувати з дня його фактичного затримання, тобто 21.12.2020 року.

Згідно ч.5 ст.72 КПК України в строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 24.10.2018 року по 29.10.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили та на період апеляційного оскарження змінити ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Взяти ОСОБА_13 під варту в залі суду негайно.

Заставу внесену заставодавцем на підставі Ухвали слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 26.10.2018 року по справі №502/1922/18 на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області за ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 в розмірі 528 600.00 гривень (п`ятсот двадцять вісім тисяч шістсот гривень) згідно квитанції №36373886 від 29.10.2018 року повернути заставодавцю ОСОБА_130 після набрання вироком законної сили.

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.5 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у вигляді 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_12 відраховувати з дня його фактичного затримання, тобто 21.12.2020 року.

Згідно ч.5 ст.72 КПК України в строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 24.10.2018 року по 14.11.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили та на період апеляційного оскарження змінити ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді застави змінити на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Взяти ОСОБА_12 під варту в залі суду негайно.

Заставу внесену заставодавцем відповідно до Ухвали Одеського апеляційного суду від 12.11.2018 року по справі № 502/1922/18 на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області за ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_11 згідно квитанції №0.0..1 від 13.11.2018 року в розмірі 176200.00 гривень (сто сімдесят шість тисяч двісті гривень) повернути заставодавцю ОСОБА_131 після набрання вироком законої сили.

Речові докази:
1.Ювелірні вироби (т.2 а.с.73-76):

- обручку з металу жовтого кольору масою 3,2518г (об`єкт 1) виготовлену з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 58,3%;

- обручку з металу жовтого кольору масою 3,8563г (об`єкт 2) виготовлену з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 58,9%;

- перстень з металу жовтого кольору з вставками прозорого та чорного каміння, масою 7,4717г (об`єкт 3) виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,4%;

- браслет з металу жовтого кольору довжиною 210 мм, та масою 10,6761г (об`єкт 4) виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,3%;

- ланцюжок та кулон з металу жовтого кольору довжиною 590 мм, та масою 3,0233г (об`єкт 5), виготовлені з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 60,5%;

- каблучку з металу жовтого кольору з вставками прозорого каміння, масою 5,6060 г (об`єкт 6), виготовлену з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,3%;

- пару сережок з металу жовтого кольору масою 3,9002 г (об`єкт 7) виготовлені з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,1%;

- пару сережок з металу жовтого кольору з вставками прозорого та чорного каміння, масою 6,0187г (об`єкт 8) виготовлені з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,1%;

- перстень з металу жовтого кольору з вставкою блакитного каміння, масою 2,4811 г (об`єкт 9), виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,0%;

- ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною 600 мм, та масою 2,1327г (об`єкт 10) виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,0%;

- ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною 516 мм, та масою 8,2856г (об`єкт 11), виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,4%.

після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Ювелірні вироби (т.2 а.с.73-76):

- каблучка з металу жовтого кольору з вставками прозорого каміння, масою 5,7064г (об`єкт 12), виготовлена з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 60,1%;

- перстень з металу жовтого кольору з вставками прозорого каміння, масою 1,2645г (об`єкт 13) виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,1%;

- ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною 492мм, та масою 8,2895 г (об`єкт 14) виготовлений з ювелірного сплаву на основі золота, кількісний вміст якого складає 59,4%;

- кулон у вигляді образка з жовтого та білого металу, масою 3.3759 г (об`єкт 15), виготовлений з ювелірного сплавуна основі золота, кількісний вміст якого складає 58.9%

після набрання вироком законної сили повернути обвинуваченому ОСОБА_10 .

2.Грошові кошти (т.2 а.с.34-35, 73-76), які були досліджені судом, і фактично є в наявності:

- 8 202.00 долари США, а саме:
- номіналом 100 доларів США у кількості 66 штук на загальну суму 6 600.00 доларів США - номіналом 50 доларів США у кількості 23 штуки на загальну суму 1 150.00 доларів США;

- номіналом 20 доларів США у кількості 17 штук на загальну суму 340.00 доларів США;

- номіналом 10 доларів США у кількості 6 штук на загальну суму 60 доларів США;

- номіналом 5 доларів США у кількості 10 штук на загальну суму 50 доларів США;

- номіналом 2 долара США одна штука.

- 810.00 Євро, а саме:
- номіналом 100 Євро у кількості 1 штуки;

- номіналом 50 Євро у кількості 8 штук на загальну суму 400 євро;

- номіналом 20 Євро у кількості 15 штук на загальну суму 300 Євро;

- номіналом 10 Євро у кількості 1 штука.

- 13 726.00 гривень, а саме:
- номіналом 500 гривень у кількості 12 штук на загальну суму 6000.00 гривень;

- номіналом 200 гривень у кількості 38 штук на загальну суму 7600.00 гривень;

- номіналом 50 гривень у кількості 1 штука;

- номіналом 20 гривень у кількості 3 штук на загальну суму 60.00 гривень;

- номіналом 10 гривень у кількості 1 штука;

- номіналом 5 гривень у кількості 1 штука;

- номіналом 1 гривня у кількості 1 штука.

після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_8

3. 650 доларів США номіналом по 100 доларів США: с.н. KB56261302G, с.н. KB93011426J, с.н. KB 56494937B, KB 46524371G, с.н. HK40374803C, с.н. KB20177980I, номіналом 50 доларів США с.н. MA13105813A (т.2 а.с.235-236) - вважати повернутими ОСОБА_125 згідно наданої нею розписки (т.2 а.с.237).

4.Стяжки у кількості 13-ти штук (т.2 а.с.34-35) знищити.

5. Мобільні телефони марки «Prestigio» Imei: НОМЕР_6 та «Samsung» Imei: НОМЕР_7 (т.2 а.с.35-36) повернути власнику ОСОБА_10 .

6. Мобільний телефон марки «iPhone» IMEI 1: НОМЕР_13 з сім-картою № НОМЕР_14 , мобільний телефон марки «Леново», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_15 , ІМЕІ 2: НОМЕР_16 з сім-картою № НОМЕР_17 (т.2 а.с.73-76) повернути ОСОБА_13 .

7. Мобільний телефон марки «SAMSUNG», чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_18 , ІМЕІ 2: НОМЕР_19 та сім-карти в кількості 2 штуки: 1) НОМЕР_20 , 2) НОМЕР_21 (т.2 а.с.73-76) вважати повернутим ОСОБА_12 (т.2 а.с.93).

8. Посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 серії НОМЕР_9 , видане Уманським МРЕВ 17.06.1997 року (т.2 а.с.77-78, 193) повернути його власнику ОСОБА_13 .

9. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Toyota Сamri», сірого кольору, д/р/н НОМЕР_10 , серії НОМЕР_11 (т.2 а.с.61, 77-78) на ім`я ОСОБА_56 , та автомобіль «Toyota Сamri», сірого кольору, д/н НОМЕР_10 (т.2 а.с.77-78), згідно поданого клопотання (т.4 а.с.159-164) повернути власнику ОСОБА_126 .

10. Автомобіль марки «RENAULT» модель «Laguna», державний номерний знак " НОМЕР_5 ", 2001 року випуску, що належить BOLINSKI TOMASZ ANDRZEJ, що підтверджується технічним паспортом серії № НОМЕР_8 , та яким фактично користується ОСОБА_10 (т.2 а.с.33) повернути ОСОБА_10 .

Цивільний позов ОСОБА_8 в частині позовних вимог до ОСОБА_10 залишити без розгляду.
Позов ОСОБА_8 до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_12 , ідентифікаційний номер НОМЕР_29 , ОСОБА_13 , ідентифікаційний номер НОМЕР_30 на користь ОСОБА_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_31 , завдану матеріальну шкоду в розмірі 68 756.64 гривень (шістдесят вісім тисяч сімсот п`ятдесят шість гривень шістдесят чотири копійки), в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000.00 гривень (сто тисяч гривень), витрати на правову допомогу в розмірі 30 000.00 гривень (тридцять тисяч гривень), всього: 198 756.64 гривень у рівних частинах, а саме:

- з ОСОБА_13 - 99 378.32 гривень (дев`яносто дев`ять тисяч триста сімдесят вісім гривень тридцять дві копійки), з ОСОБА_12 - 99 378.32 гривень (дев`яносто дев`ять тисяч триста сімдесят вісім гривень тридцять дві копійки).

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя ___________ ОСОБА_1

Судді ___________ ОСОБА_2

___________ ОСОБА_3