Провадження №1-кп/127/472/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_6 ,

особи, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_7 ,

представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі № 12 клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 у зв`язку з вчиненням суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2020 р. за № 0000099,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 у зв`язку з вчиненням суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України (далі КК).

Потерпілий звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_8 . Клопотання мотивоване тим, що ним у зазначеному кримінальному провадженні подано цивільний позов, відповідно до якого він просив стягнути з відповідача ОСОБА_8 2168012,17 грн. матеріальної та моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_10 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор проти задоволення заявленого клопотання не заперечував.

Представник законного представника особи, стосовно якої вирішується клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 вважає, що правові підстави для задоволення зазначеного клопотання відсутні, а тому в його задоволенні просила відмовити.

Захисник особи, стосовно якої вирішується клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, адвокат ОСОБА_6 щодо задоволення клопотання покладалась на розсуд суду.

Особа, щодо якої вирішується клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані суму матеріали провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини п`ятої статті 128 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Порядок забезпечення позову регламентований главою 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).

Зі змісту частини першої статті 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Крім того, пунктом 4 частини 2 статті 170 КПК визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зі змісту частини шостої статті 170 КПК випливає, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 звернувся у кримінальному провадженні з до ОСОБА_8 з цивільним позовом про відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди. Не вдаючись до аналізу обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд вважає за доцільне зауважити, що ОСОБА_8 є законним представником особи, стосовно якої вирішується клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_7 . Крім того, під час проведення підготовчого судового засіданні у кримінальному провадженні було встановлено, що ОСОБА_8 є опікуном особи, стосовно якої вирішується клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Зі змісту частини першої статті 1184 Цивільного кодексу України (далі ЦК) випливає, що шкода, завдана недієздатною фізичною особою, відшкодовується опікуном або закладом, який зобов`язаний здійснювати нагляд за нею, якщо він не доведе, що шкода була завдана не з його вини. Обов`язок цих осіб відшкодувати шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, не припиняється в разі поновлення її цивільної дієздатності.

Отже, суд враховує ту обставину, що в межах зазначеного кримінального провадження вирішується питання про доцільність застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру в зв`язку з вчиненням останнім суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК. Підставою для звернення з таким клопотанням, як слідує з його змісту є те, що ОСОБА_7 в судовому порядку визнаний недієздатним і щодо нього встановлено опіку, його опікуном є його мати ОСОБА_8 . Саме ОСОБА_8 у кримінальному провадженні визнана законним представником особи, стосовно якої вирішується клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

При цьому частиною третьою статті 150 ЦПК визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Застережень щодо неможливості застосування заходів забезпечення позову, встановлені частинами п`ятою одинадцятою статті 150 ЦПК, в судовому засіданні встановлені не були.

Отже, аналізуючи доводи учасників кримінального провадження, враховуючи приписи пункту 4 частини другої та частини шостої статті 170 КПК, пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК, суд вважає, що з метою забезпечення заявлених потерпілим у кримінальному провадженні позовних вимог слід накласти арешт на майно, що належить законному представнику особи, стосовно якої вирішується клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, однак в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись статтями 333, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно (рухоме та нерухоме, незалежно від місця його розташування) законного представника особи, стосовно якої вирішується клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, ОСОБА_8 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , в межах заявлених позовних вимог 2168012 (два мільйона сто шістдесят вісім тисяч дванадцять) гривень 17 копійок.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: