справа № 156/996/19
Номер провадження: 1-кп/156/27/20
ВИРОК
Іменем України

22 грудня 2020 року смт. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іваничі кримінальне провадження № 0000242, внесене до ЄРДР 23 серпня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, освіта середня-спеціальна, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше судимого вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 01 серпня 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту, покарання відбуте повністю

за ч. 2 ст. 185 КК України,-

встановив:

11.08.2019 року близько 17 год., ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 01.08.2019 за ч.2 ст.185 КК України, судимість за який на момент вчинення злочину не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та повторно вчинив корисливий злочин, а саме, прийшов до господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 де виконуючи свої злочинні дії, шляхом вільного доступу, зайшов на територію господарства, звідки таємно викрав дерев`яне плетене крісло яке зберігалось у альтанці.
Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.
Згідно висновку експерта №578 від 26.09.2019 ринкова вартість викраденого плетеного крісла станом на 11.08.2019 року могла складати 680 грн.
Внаслідок крадіжки ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 680 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні, будучи допитаним з приводу пред`явленого обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив, що проходячи повз подвір`я, що в АДРЕСА_2 біля альтанки побачив крісло зроблене з лози, яке викрав та збув його за 150 грн. Під час досудового розслідування крісло повернуто власнику. У вчиненому щиро розкаявся, просить його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгяляд справи у її відсутність, претензій до обвинуваченого немає, при призначенні міри покарання покладається на розсуд суду. Цивільний позов не заявлений.
Зважаючи на обставини кримінального правадження, існує об`єктивна можливість з`ясувати всі обставини у відсутність потерпілої.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження було визнано не доцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано правильне розуміння зазначеними особами змісту цих обставин, встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують обвинуваченого, як особу.
Оскільки обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, його дії кваліфікуються за ч. 2ст. 185 КК України.
При обранні міри покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого, а саме, що вчинене кримінальне правопорушення на момент вчинення злочину відносилося до злочинів середньої тяжкості на даний час відноситься до нетяжкого злочину.
Обставини, що обтяжують покарання - відсутні.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені вище вказаною статтею. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин.
Також судом враховується, що ОСОБА_4 був раніше засуджений вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 01 серпня 2019 року за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту. Відповідно до довідки від 28 листопада 2019 року ДУ "Катеринівська виправна колонія № 46" ОСОБА_4 відбував покарання з 27 вересня 2019 року до 27 грудня 2019 року. 27 листопада 2020 року ОСОБА_4 судимий Нововолинським міським судом Волинської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох місяців арешту. Вказаний вирок не набрав законну силу.
Суд враховує особу обвинуваченого, а саме, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, має постійне місце проживання за яким зареєстрований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, як пояснив суду одружений, дружина хворіє на психіатричну хворобу, має дитину восьми років, яка перебуває на вихованні у його матері, яким матеріально допомагає, у вчиненому щиро розкаявся.
Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде призначення покарання за санкцією статті закону, яка була чинна на момент вчинення кримінального правопорушення у виді арешту.
Заходи забезпечення по даному кримінальному провадженні не застосовувались.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи слід стягнути з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
Речовий доказ: дерев`яне плетене крісло повернути власнику ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 785,05 грн. (сімсот вісімдесят п`ять гривень п`ять копійок) витрат за проведення товарознавчої експертизи.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу набрання вироком законної сили та фактичного звернення його до виконання.
Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1