гСправа № 187/1704/19 Провадження №1-кп/0187/52/20
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінальних провадженнях № 0000492 від 18.09.2019 та № 0000112 від 28.02.2020 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, українця, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою:
АДРЕСА_2 , раніше судимий 13.12.2016 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст.185, ч. 1 ст.71, ст.72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 12.08.2019 звільнений по відбуттю строку покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ

17.09.2019 року в період часу з 16:30 годин до 17:00 годин обвинувачений ОСОБА_5 , повторно, маючи умисел на викрадення чужого майна прибув до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , за згодою ОСОБА_6 зайшов до будинку, де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись тим, що ОСОБА_6 втратив пильність, маючи корисливий мотив ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу підійшов до дивану, далі, розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_6 а саме: телефон марки «Nokia 105 Dual sim», чорного кольору.Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 303,33 гривень.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Повторно, 22 лютого 2020 року близько 15 години ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих міркувань, прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де, реалізовуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, через отвір у огорожі зайшов на територію вищевказаного двору, звідки таємно викрав металеве панцерне ліжко з металевими бильцями із нержавіючої сталі (радянського виробництва) вартістю 890 грн, розкладну металеву драбини типу «стремянка», довжиною 3 м, односторонню (радянського виробництва) вартістю 1333,17 грн. В подальшому, продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна через незачинені двері проник до господарського приміщення, звідки викрав водяний насос марки «Харків» (радянського виробництва) вартістю 1066,67 грн.
З викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 918/20 від 12.03.2020 на загальну суму 3289 гривень 84 копійок.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину по пред`явленому обвинуваченню визнав повністю і не заперечувала проти викладених в обвинувальних актах обставинах. Пояснив, що 17.09.2019 близько 17-00 години, знаходячись в будинку ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , помітивши що потерпілий за ним не спостерігає, викрав належний йому мобільний телефон.
22.02.2020 року близько 15 години зайшов через отвір у огорожі на територію будинку АДРЕСА_4 , де переконавшись що за ним ніхто не спостерігає викрав з території домоволодіння металеве ліжко та металеву дробину, а з незачиненого сараю розташованого у подвір`ї водяний насос.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі у зв`язку зі станом здоров`я, претензій до обвинуваченого немає, покарання просив винести на розсуд суду (а.с. 47, т.1).
Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі у зв`язку з навантаженням на роботі, цивільний позов заявляти не буде, покарання просив прийняти на розсуд суду (а.с. 18, т.2).
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 не заперечували розглянути справу у скороченому провадженні.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого та оголошенням даних, які характеризують особу ОСОБА_5 та дійшов до переконання, що його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст.185 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.

При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю, тому її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень - злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином (ч. 2 ст. 185 КК України) та тяжким злочином (ч. 3 ст. 185 КК України).

Також суд ураховує обставини справи та особу обвинуваченого, який

не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але щиро розкаявся у скоєних злочинах, повністю визнав себе винним, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, потерпілим відшкодована матеріальна шкода і претензій до обвинуваченого не мають, а також обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочинів.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням конкретних обставин справи, відношення обвинуваченого до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання не пов`язаного із позбавленням волі, із застосуванням ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті чи звільнення обвинуваченої від покарання, судом не встановлено.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов потерпілими не заявлено.
Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 19/12.1/1135 від 04.10.2019 року в розмірі 628,04 грн та судово-товарознавчої експертизи № 918/20 від 12.03.2020 року в розмірі 320 грн необхідно стягнути із ОСОБА_5 на користь держави в загальній сумі 948,04 грн.
Речовий доказ телефон марки «Nokia 105 Dual sim», чорного кольору повернути потерпілому ОСОБА_6 , згідно з положенням ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді :
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2-х років позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3-х років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді 3-х років позбавлення волі шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки.

Покласти на ОСОБА_5 відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 19/12.1/1135 від 04.10.2019 року в розмірі 628,04 грн та судово-товарознавчої експертизи № 918/20 від 12.03.2020 року в розмірі 320 грн на користь держави в загальній сумі 948,04 грн.
Речовий доказ телефон марки «Nokia 105 Dual sim», чорного кольору повернути потерпілому ОСОБА_6 , згідно з положенням ст. 100 КПК України.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1