Справа № 606/2032/20
УХВАЛА
іменем України
24 вересня 2020 року м. Теребовля

Слідчий суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 слідчого СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Могильниця Теребовлянського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, працездатного який не працює та не навчається, раніше судимого, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 23 вересня 2020 року -,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 23 вересня 2020 року.

В обґрунтування заявленого клопотання, слідчим зазначено, що 23 вересня 2020 року внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000282 від 23 вересня 2020 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15; ч.3 ст.185 КК України.

23.09.2020 року близько 05.45 год. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом розбиття скла та пошкодження рами вікна проник в приміщення літньої кухні ОСОБА_7 , що за адресою АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав грошові кошти останньої в сумі 472 грн., однак з причин що не залежали від його волі не вчинив всіх дій які вважав для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки був виявлений в приміщенні кухні ОСОБА_7 .

Проведеним комплексом оперативно розшукових заходів було встановлено, що до скоєння даного вказаного злочину причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Могильниця Теребовлянського району Тернопільської області, без постійного місця проживання, який зареєстрований в АДРЕСА_3 , громадянин України, розлучений, працездатний який не працює та не навчається, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, засуджений 28.05.2012 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ч. 1 ст. 115 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 років, звільненений 20.10.2017 року умовно достроково, не відбутий термін: 2 місяці 23 дні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 вересня 2020 року, близько в близько 05.45 год. ОСОБА_6 перебував в по вул. Я. Дисевича, с. Слобідка Теребовлянського району. В цей же час у ОСОБА_6 , який перебував поблизу господарства ОСОБА_7 , що по вул. Я. Дисевича, 29, с. Слобідка, Теребовлянського району Тернопільської області виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_6 діючи в умовах таємності, 23 вересня 2020 року, зайшов на господарство, що за адресою АДРЕСА_2 та підійшов до приміщення літньої кухні після чого шляхом розбиття скла та пошкодивши раму вікна проник в приміщення літньої кухні. Перебуваючи в приміщенні літньої кухні що в АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 , переконавшись у відсутності сторонніх осіб, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, із шафи (серванту), викрав грошові кошти в сумі 472 грн., які належали ОСОБА_7 , однак не зміг довести до кінця свій злочинний умисел спрямований на крадіжку з незалежних від нього причин, оскільки був викритий ОСОБА_7 .
24 вересня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України.

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення.
Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця події проведеним на господарстві, що по АДРЕСА_2 .

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 .

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 .

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 .

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 .

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 .

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 .

- рапортами від працівників СКП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області;

- іншими доказами які наявні у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування

до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років позбавлення волі, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_6 усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі до шести років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, що також підтверджується доданими до клопотання рапортами оперативних співробітників Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, а також відсутність у нього соціальних зв`язків в суспільстві не говорячи про їх міцність. Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»;

Також необхідно врахувати наявність судимостей у ОСОБА_6 за умисне вбивство, що свідчить про те, що ОСОБА_6 може не задумуючись застосовувати фізичне насильство та цим впливати на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_6 безпосередньо знайомий із свідками даного злочину та потерпілою, проте може впливати на вказаних учасників провадження, чинити відповідний тиск, шляхом погрози він може схиляти свідків до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування. Як вбачається в матеріалах кримінального провадження потерпіла ОСОБА_7 під час допиту вказала, що ОСОБА_6 під час затримання (виявлення) потерпілою, запропонував відпустити його із місця вчинення злочину та не повідомляти відповідні органи та на відмову потерпілої, ОСОБА_6 погрожував фізичною розправою. Даний факт підтверджується допитами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Крім того вчиняти інші злочини (п.5 ч.1 ст. 177 КПК України), так як ОСОБА_6 не раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень, а тому слід вважати те, що останній має намір вчиняти інші правопорушення.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнанні доказами відомості, що містяться в показання речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик не зменшився, так як вказані вище свідки, інші свідки пригоди не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту, можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.
У зв`язку з наведеним вказані обставини, які свідчать про те, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виправдовують тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 підтверджують наявність зазначених ризиків та продовжують існувати, а ризики не зменшилися.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років те, що ОСОБА_6 , може продовжити свою злочинну діяльність, також підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема на свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та потерпілу ОСОБА_7 . Окрім того, з метою ухилитися від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 може переховувався від органів досудового розслідування, що унеможливлює запобігання ризикам передбачених у п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, застосуванням до нього більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

У судовому засіданні слідчий СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 мотивуючи доцільність задоволення клопотання зазначив, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, який відповідно до ч. 3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років, а тому з метою запобігання можливим ризикам переховування ОСОБА_6 від органів досудового слідства та можливості впливати на потерпілу та свідків, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної його поведінки та виконання ним процесуальних рішень.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні заперечили проти застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу - тримання під вартою, та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Суд вважає, що метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 згідно з вимогами пунктів 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, так як ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років те, що ОСОБА_6 , може продовжити свою злочинну діяльність, також підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема на свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та потерпілу ОСОБА_7 . Окрім того, з метою ухилитися від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 може переховувався від органів досудового розслідування, що унеможливлює запобігання ризикам передбачених у п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наведені вище обставини, які свідчать про те, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, вливати на потерпілу та свідків, виправдовують обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 .
В судовому засіданні слідчий довів обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не довів обставини, передбачені п. 3 ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому ОСОБА_6 слід застосовати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні домашній арешт.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 184, 194, 200, 309, 395 ч. 2 п. 3 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Могильниця, Теребовлянського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, раніше судимого, запобіжний захід у виді домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, та покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області за першою вимогою;

2) не відлучатися із АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) не відлучатися в період часу з 22 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. з місця свого проживання, а саме АДРЕСА_1 .

Ухвалу передати для виконання до Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області за місцем проживання підозрюваного.

Ознайомити підозрюваного ОСОБА_6 під розпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу.

Строк дії ухвали 2 місяці з дати її винесення. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст. 199 КПК України

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Слідчий суддя: