Справа № 462/1461/20
провадження 1-кп/462/317/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000407 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вуйковичі, Мостиського району, Львівської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до направленого на адресу суду прокурором Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 обвинувального акту, ОСОБА_2 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Так, ОСОБА_2 працюючи на посаді ізолювальника електромашинного цеху ПрАТ «Львівській локомотиворемонтний завод» , що розташований по вул. Залізнична,1 у м. Львові, діючи умисно, маючи намір на заволодіння грошовими коштами вказаного товариства, шляхом обману, не повідомила особу, яка є відповідальною за ведення та заповнення табелів обліку використання робочого часу на товаристві, про факти його відсутності на території України в періоди з 25.04.2017 року по 27.04.2017 року та 28.07.2017 року, що в подальшому призвело до внесення неправдивих даних про її перебування на роботі та відпрацювання робочих годин у вказані періоди, внаслідок чого їй бухгалтерією підприємства нараховано на її банківську розрахункову картку заробітну плату в сумі 575 грн. 48 коп. Після прибуття на територію України, ОСОБА_2 28.07.2017 року, перебуваючи по вул.Залізничній,1 у м.Львові, отримала з електронного терміналу зазначену суму грошей та розпорядився нею на власний розсуд, чим спричинила ПАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» майнової шкоди на загальну суму 575 гривень 48 копійок.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченою ОСОБА_2 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 подано заяву, відповідно до якої вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна на розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без виклику учасників судового провадження, а також заяву, в якій вона просила звільнити її від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України та закрити кримінальне провадження щодо неї на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Представник потерпілого ОСОБА_5 , який діє відповідно до довіреності, подав заяву, в якій вказує, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без виклику учасників судового провадження, а також не заперечує проти закриття кримінального провадження за строками давності.

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 18.01.2021 року постановлено провести розгляд обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000407, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 лютого 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України за відсутності учасників судового провадження.

На підставі статтей 302, 382 КПК України, суд здійснює розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України доведена та її дії вірно кваліфіковані, а клопотання обвинуваченої слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Як убачається зі змісту ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ч.1, 4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із роз`ясненнями, наведеними у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року № 12, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішення по справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Як встановлено судом, кримінальний проступок, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 мав місце 28.07.2018 року.

Крім того, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Відтак, строки притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку становлять 3 роки.

Враховуючи викладене та беручи до уваги ту обставину, що з моменту вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України минуло більше трьох років, підстав для зупинення чи переривання перебігу давності не встановлено, обвинувачена ОСОБА_2 проти звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття відносно неї кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності не заперечує, суд вважає за можливе звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України,

Керуючись ст. 284, 285-288, 314, 381, 395 КПК України, ст.ст. 12, 49 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000407 від 18.02.2020 року про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1