н/п 1-кп/953/1120/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.07.2020 року за № 0002422 відносно
ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, на утриманні дітей не має, з середньою технічною освітою, військовозобов*язаний, не судимого в силу ст. 89 КК України, не працевлаштованого, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1
з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 345 КК України
Встановив:
ОСОБА_4 , 11.07.2020 близько о 21.37 год., у дворі будинку за адресою: м. Харків, вул. Астрономічна, 27, порушував громадський порядок, в ході чого умисно пошкодив припаркований поруч автомобіль марки «ФОРД Фієста» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , ображав оточуючих нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, на зауваження оточуючих та ОСОБА_5 припинити свої незаконні дії не реагував, у зв`язку з чим ОСОБА_5 викликала співробітників поліції за номером 102. На виклик громадян за вказаною адресою прибув екіпаж Департаменту управління патрульної поліції в Харківській області «КУПОЛ-1052», у складі інспекторів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які відповідно до графіку несення служби особовим складом управління патрульної поліції в Харківській області ДПП, 11.07.2020 несли службу на території Київського районів м. Харкова. Зазначені працівники поліції, виконуючи свої службові обов`язки, провели бесіду з ОСОБА_4 , з метою припинення ним протиправних дій і вгамування його агресивної поведінки, на що ОСОБА_4 адекватно не відреагував, продовжував поводити себе агресивно, ображав оточуючих нецензурною лайкою, погрожував оточуючим та співробітникам Управління патрульної поліції - інспекторам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і на законні вимоги співробітників поліції щодо припинення протиправної поведінки, не реагував.

11.07.2020 біля 21.50 год, ОСОБА_4 , знаходячись у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу - патрульної поліції, який здійснює свої службові повноваження по охороні громадського порядку, захисту життя та здоров`я громадян, маючи злочинний умисел, спрямований на спричинення йому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та те, що працівник поліції ОСОБА_6 , знаходиться при виконанні своїх службових обов`язків, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно наніс удар ногою по правій руці сержанта поліції ОСОБА_6 , спричинивши потерпілому - закриту травму правої кисті у вигляді перелому 4 п*ясткової кістки на рівні діафізу та перелому головки 5 п`ясткової кістки без зміщення кісткових уламків, яка згідно висновку судово-медичної експертизи від №09-2780/2020 від 10.09.2020 є ушкодженням середнього ступеня тяжкості, після чого потерпілий за допомогою старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , у відповідності до п. 1 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», застосували до ОСОБА_4 прийоми рукопашного бою, повалили його на землю та надягли спеціальний засіб - кайдани, припинивши його протиправні дії.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.2 ст. 345 КК України, тобто вчинення умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 345 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив кримінальні правопорушення, які йому інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини вчиненого не спорював, пояснив причини та обставини скоєного. В скоєному щиро розкаюється, просить строго його не наказувати, оскільки він зробив для себе висновки, більше подібного не повториться.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їй положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що провина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана повністю та його дії за ч.2 ст. 345 КК України кваліфіковані правильно, тобто вчинення умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, проживає та зареєстрований в Харкові, де характеризується задовільно, не одружений, дітей на утриманні не має, з середньою спеціальною освітою, військовозобов*язаний, є учасником бойових дій.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини, за яких його вчинено, визнання провини обвинуваченим в повному обсязі, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого та наявність обставин, які пом*якшують покарання, матеріальний та сімейний стан обвинуваченого, і тому суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, що інкриміновано обвинуваченому, а саме у вигляді обмеження волі. Перешкод для призначення даного виду покарання не встановлено.

Однак, в силу вимог ст. 75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки.

Суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає тяжкості кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 75 КК України та з врахуванням висновків, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами, суд, звільняючи засудженого від відбування покарання з випробуванням, повинен урахувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дотримуючись загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

Роз*яснено, що судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання - особам, які вперше вчинили злочини і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Коли санкція закону, за яким особу визнано винною, нарівні з позбавленням волі на певний строк, передбачає більш м`які види покарання, при постановленні вироку потрібно обговорювати питання про призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

При вирішенні питання щодо звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, судом враховано тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення згідно ст. 12 КК України, і ті обставини, що обвинувачений в силу ст.. 89 КК України не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, врахована його процесуальна поведінка під час розгляду справи в суді.

А тому, комплексне врахування всіх цих обставин справи та даних вивченням по особі обвинуваченого свідчить про те, що виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбуття ним покарання за кримінальне правопорушення, що є предметом судового розгляду та можливість звільнення його з випробуванням, надавши йому шанс виправитися та повернутися до нормального життя.

Питання речових доказів вирішується відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

Ухвалив:
ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.345 КК України - у вигляді 1 року обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ч.1 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України необхідні і достатні для його виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.
Речовий доказ (диск) залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1