Справа № 583/3388/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" січня 2021 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника заявника ОСОБА_3

дізнавача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000098 від 17.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
18.01.2021 року представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням звернувся до суду із зазначеним клопотанням, яким просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду від 18.09.2019 року на автомобіль марки «ВАЗ 21103», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2001 року випуску, колір синій, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , ідентифікатор: НОМЕР_3 , законним володільцем якого є ОСОБА_5 , та ключі до зазначеного автомобіля, які вилучені 17.09.2020 року під час огляду місця події в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000098 від 17.09.2020 року. Представник заявника зазначає, що на даний час по вказаному кримінальному провадженню органом, який здійснює досудове розслідування, проведенні всі необхідні слідчі дії з автомобіль марки «ВАЗ 21103», державний номерний знак НОМЕР_1 , підозра у вчиненні кримінального правопорушення нікому не оголошена, а тому підстави для подальшого арешту майна відсутні.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні просив клопотання про скасування арешту задовольнити з наведених у ньому підстав.

Прокурор, будучи повідомленим в установленому законом порядку в судове засідання не прибув.

Дізнавач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, мотивуючи тим, що на даний час по кримінальному провадженню № 0000098 від 17.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, проводяться слідчі дії, тому існує необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. Не заперечує проти скасування арешту майна в частині користування вказаним майном.
Слідчий суддя, проаналізувавши матеріали клопотання, дослідивши письмові докази, вислухавши пояснення учасників провадження, дійшов наступного висновку.
Згідно п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Частиною 1, 2 ст.174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник,законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи,щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею,а підчас судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судом встановлено, що в провадженні Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області перебуває кримінальне провадження за 0000098 від 17.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогост. 290 КК України.

18.09.2020 року ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області по справі № 583/3388/20, провадження № 1-кс/583/1094/20 накладено арешт шляхом заборони використання, відчуження та розпорядження,на автомобіль марки «ВАЗ 21103», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2001 року випуску, колір синій, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , ідентифікатор: НОМЕР_3 та ключі до зазначеного автомобіля, які вилучені 17.09.2020 року під час огляду місця події.
За приписами ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 16 КПК України одним з принципів кримінального провадження є недоторканість права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
На підставі вимог ч. 5 ст.9 КПК України суд враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з гарантій демократичного суспільства.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини у справі «Бакланов проти Росії» та в справі «Фрізен проти Росії» зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» Європейським судом з прав людини встановлено, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».
При розгляді клопотання суд виходить з того, що ст. 290 КК України не передбачає можливої конфіскації та спеціальної конфіскації майна, цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.
Встановлено, що з 17.09.2020 року до теперішнього часу ані власник майна, ані ОСОБА_5 , який на відповідній правовій підставі користується та має право розпоряджатися вказаним майном, не являється ні підозрюваним, ні обвинуваченим по кримінальному провадженню. Жодній особі по вказаному кримінальному провадженню не пред`явлено підозру.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п.21 ч.1 ст.7 КПК України, є розумність строків.
Відповідно дост. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
За приписами п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який в даному випадку йде мова у прийнятому рішенні щодо арешту автомобіля.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ володіння майном повинно бути законним (рішення у справі Іатрідіс проти Греції). Поняття законність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справах Антріш проти Франції та Кушоглу проти Болгарії).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу. Баланс не буде забезпечений, якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі Спорронг та Льонрот проти Швеції). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти.
Таким чином, враховуючи наслідки арешту майна для законного володільця майна, розумність та співрозмірність обмеження його права власності на автомобіль, завдання кримінального провадження, розумні строки, суд вважає доведеним власником майна, що в подальшому застосуванні цього заходу в частині заборони користування автомобілем та ключами від автомобіля відпала потреба, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України є підставою для часткового задоволення клопотання.
Встановлено, що у кримінальному провадженні були проведені дії з залученням транспортного засобу, а саме проведено судову експертизу з криміналістичного дослідження транспортного засобу.
Враховуючи, що вищевказаний автомобіль не визнавався органами досудового розслідування знаряддям вчинення злочину у кримінальному провадженні, жодній особі не пред`являлась підозра у вчиненні будь-якого злочину, до вказаного майна не може бути застосована спеціальна конфіскація, вказаний арешт автомобіля не несе ніяких наслідків для підозрюваного, обвинуваченого, а для його власника, законного користувача та розпорядника навпаки цей арешт несе негативні наслідки, оскільки особа не може користуватись своїм законним правом, наданим йому цивільним законодавством, тому за відсутності цих даних, а також враховуючи ту обставину, що дізнавач в судовому засіданні пояснила, що відпала потреба в забороні користування власнику автомобілем та ключами до нього, суд приходить до висновку, що потреби і надалі обмежувати особу у володінні та користуванні майном немає.
Однак, у відповідності до п. 1 ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другоїстатті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.08.2020 р. вбачається, що арешт на майно було накладено з метою збереження речових доказів.
В судовому засіданні встановлено, що досудове розслідування не завершене, арешт на майно було накладено обґрунтовано.
Дізнавачем доведено необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна в частині заборони розпоряджатися вказаним автомобілем, мета накладення арешту на майно, яке є доказом у кримінальному провадженні, на даний час не досягнута, продовжують існувати ризики приховування, відчуження чи знищення майна.
Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси законного володільця майна з метою запобігання його зникнення чи відчуження, шляхом накладення арешту на майно, оскільки не вказує на причетність законного володільця транспортного засобу до вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000098 від 17.09.2020 року за ст. 290 КК України підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
КлопотанняОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000098 від 17.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.09.2021 року у кримінальному провадженні № 0000098 від 17.09.2020 року на автомобіль марки «ВАЗ 21103», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2001 року випуску, колір синій, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , ідентифікатор: НОМЕР_3 , який зареєстрований за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким користується на відповідній правовій підставі (довіреність приватного нотаріуса ОСОБА_7 від 06.06.2018 року, зареєстрована в реєстрі № 989) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ключі до зазначеного автомобіля, в частині заборони користування зазначеним автомобілем марки «ВАЗ 21103», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2001 року випуску, яким користується ОСОБА_5 , та ключами до даного автомобіля.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_1