Провадження № 1-кп/161/1281/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 09 грудня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000583 від 17.06.2020, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , громадянка України, освіта середня спеціальна, не працює, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2008, 2012, 2018 років народження, в силу ст.89 КК України судимості немає,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.310 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_3 , переслідуючи мету незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, в кінці квітня 2020 року у невстановлений досудовим розслідуванням точний день та час, по АДРЕСА_2 вирвала декілька стебел рослин конопель, точна кількість яких не встановлена, таким чином, незаконно придбала їх, та, в подальшому, перенесла їх до місця свого проживання, помістивши на горищі належного їй житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де висушила, тим самим, незаконно виготовивши особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, та, в подальшому, постійно зберігала його на горищі вищевказаного житлового будинку.

В ході проведення 22 червня 2020 року на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, яка, згідно висновку експерта № 559 від 13.07.2020, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину становить 9,122г.

Крім цього, ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, на початку травня 2020 року на території присадибної ділянки та у приміщенні належного їй житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи мету незаконного вирощування конопель, умисно, незаконно посіяла та вирощувала без мети збуту184 рослини конопель, які 22.06.2020 були виявлені працівниками поліції в ході обшуку, санкціонованого Луцьким міськрайонним судом Волинської області, та, які, згідно висновків експерта № 548 від 13.07.2020 та № 645 від 24.07.2020, є рослинами роду конопель, та, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Таблиця № 1, Список № 3, відносяться до рослин роду канабіс.

ОСОБА_3 інкримінується незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а також незаконний посів та вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 КК України, тобто вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.310 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.310 КК України, визнала повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показала, що дійсно вирвала кілька стебел конопель, висушила їх та зберігала за місцем проживання. Крім того, в подальшому посіяла та вирощувала коноплю на присадибній ділянці свого будинку. У вчиненому щиро розкаялася, просила суворо не карати та не позбавляти волі.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України.

Окрім того, ОСОБА_3 своїми умисними діями, що виразились у незаконному посіві та вирощуванні конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 КК України, вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.310 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які, відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії кримінального проступку та тяжкого злочину, дані про особу винної та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відсутні.

Обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість, в силу ст.89 КК України раніше не судима, є матір`ю трьох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

При цьому, суд враховує і те, що Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 1 липня 2020 року (крім пункту 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень цього Закону) внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.

З 01.07.2020 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків (виходячи з санкції ч.1 ст.309 КК України).

Частинами 3 та 4 статті 5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

З урахуванням того, що на момент вчинення кримінального правопорушення, санкція ч.1 ст.309 КК України передбачала покарання, в тому числі у вигляді штрафу до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто значно нижче покарання, визначеного чинною редакцією санкції цієї частини статті (від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), то суд вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання в рамках санкції статті, чинної на момент вчинення кримінального правопорушення, що покращує становище обвинуваченої.

Окрім того, з огляду на положення ст.ст. 57, 60, 61 КПК України, оскільки обвинувачена не працює, має на утриманні малолітніх дітей 2008, 2012, 2018 років народження, суд позбавлений можливості призначити покарання у виді виправних робіт, арешту чи обмеження волі, які передбачені санкцією ч.1 ст.309 КК України.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкціями законів, за якими визнав ОСОБА_3 винуватою, вважає за необхідне призначити останній покарання у виді штрафу та позбавлення волі на мінімальний строк, а остаточне шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, як це передбачено ч.1 ст.70 КК України.
На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченою, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.
Разом з тим, враховуючи тяжкість вчинених правопорушень, особу винної та конкретні обставини справи, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати належить стягнути із обвинуваченої на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.310 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.309 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15 квітня 2008 року) у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч.2 ст.310 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази у справі, а саме: 181 рослину конопель, які поміщені в картонну коробку та які зберігаються в камері схову речових доказів Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області (квитанція №106900) знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертиз в загальній сумі 4903 (чотири тисячі дев`ятсот три) гривні 50 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий