Провадження № 1-кп/127/935/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
провівши підготовче судове засідання в приміщенні суду у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесено 30 серпня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001585,-
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області 02.11.2020 року надійшов обвинувальний акт, затверджений 30 жовтня 2020 року прокурором Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 з додатками, відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив суд постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування дотримані вимоги КПК України, підстав для закриття та повернення обвинувального акту не вбачає. В судове засідання просив викликати обвинуваченого, захисника обвинуваченого, потерпілу та представника потерпілої.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні не заперечували щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту. Клопотань про виклик свідків не заявляли.
Потерпіла та представник потерпілої не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд вважає, що за вказаним обвинувальним актом можливо призначити судовий розгляд.
Так, відповідно до вимог ст. 32, 33 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області.
Підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд не вбачає. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Підстави для його повернення прокурору, визначені законом, відсутні. Підстав для закриття кримінального провадження судом не встановлено, угоди у вказаному провадженні не укладались.
Сукупність вказаного переконує суд у тому, що обвинувальний акт можливо призначити до судового розгляду.
З метою підготовки до судового розгляду, суд вважає за необхідне визначити, що судовий розгляд слід провести у відкритому судовому засіданні, в яке викликати прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, потерпілу та представника потерпілої.
Потерпілою суду подано цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушення, який вона просила прийняти та розглянути в межах кримінального провадження.
Суд, перевіривши цивільний позов потерпілої до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, вважає, що він відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України та може бути прийнятий до розгляду в межах кримінального провадження.
Потерпіла та її представник в ході підготовчого судового засідання заявили клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на майно обвинуваченого для забезпечення цивільного позову.
Прокурор заперечив щодо накладення арешту, оскільки стороною обвинувачення перевірялись відомості щодо наявності майна обвинуваченого та в ході слідства встановлено, що майно, на яке можливо було б накласти арешт у обвинуваченого відсутнє.
Обвинувачений та його захисник підтримали думку прокурора.
Вирішуючи вказане, суд приймає до уваги, що ч. 3 ст. 315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна обвинуваченого допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
З аналізу вище зазначеної норми вбачається, що суд може накласти арешт на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої правопорушенням.
З огляду на розмір заявленого позову, який становить 526043 грн. 10 коп. існує ризик відчуження майна з метою ухилення від відшкодування потерпілій завданої шкоди.
З метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення для забезпечення заявленого цивільного позову, суд вважає за необхідне застосувати захід забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на все майно обвинуваченого.
Також в ході підготовчого судового засідання потерпілою заявлено клопотання про призначення проведення судової психологічної експертизи у кримінальному провадженні.
Представник потерпілої підтримала вказане клопотання.
Прокурор, захисник та обвинувачений заперечували щодо задоволення вказаного клопотання на даній стадії, оскільки вважали його передчасним.
При розгляді зазначеного клопотання суд керується вимогами ч. 1 ст. 332 КПК України, якою визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Даною нормою чітко визначено процесуальну стадію в ході якої можливе надання судом доручення експертній установі на проведення експертизи під час судового розгляду.
На стадії підготовчого судового провадження суд не наділений правом надання такого доручення експерту, що зумовлює відмову у заявленому клопотанні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 175, 177, 314, 315, 316, 332, 370, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесено 30 серпня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001585, на 27 листопада 2020 року о 14 годині 30 хвилин в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області в залі судового засідання № 32.
Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні.
В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, потерпілу та представника потерпілої.
Прийняти до розгляду в межах кримінального провадження цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди.
Клопотання потерпілої ОСОБА_6 про застосування заходів забезпечення кримінального провадження задоволити.
Накласти арешт на все майно обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , що належить йому на праві власності.
В задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_6 про призначення у кримінальному провадженні судової психологічної експертизи відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя :