У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000 від 27.07.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бобовище, Мукачівського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, будучи засновником товариства з обмеженої відповідальністю «Будівельна компанія «Антрол» та перебуваючи згідно наказу №1/к від 06.04.2017 на посаді директора даного товариства, будучи наділеним, організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками, згідно Статуту товариства з обмеженої відповідальністю «Будівельна компанія «Антрол», затвердженого протоколом № 2 загальних зборів учасників даного товариства від 09.11.2016 року, зокрема п. 9.11 підписувати всі фінансові документи (договори, рахунки-фактури, товарні накладні, податкові накладні, листи, бухгалтерську звітність та ін.), приймати інші рішення щодо інших питань поточної діяльності товариства, п. 9.12.- укладати будь-які угоди, в тому числі застави (іпотеки), кредитні та інші юридичні акти і правочини, видавати довіреності, відкривати в банках розрахунковий та інші рахунки, здійснювати інші дії, спрямовані на досягнення мети товариства в межах його компетенції, у грудні 2017 року, точний час та місце у ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , цивільно-правовий договір № 10/1 від 01.12.2017 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , цивільно-правовий договір № 9/1 від 01.12.2017 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , цивільно-правовий договір № 8/1 від 01.12.2017 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , цивільно-правовий договір № 7 від 01.12.2017 року та договір № 7/1 від 01.12.2017 року, з товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Антрол» не укладали, маючи у своєму розпорядженні копію паспортів та довідок про присвоєння ідентифікаційного номеру на їх ім`я, без відома та згоди останніх, склав та підписав від імені ТОВ «БК «Антрол» та від імені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , завідомо неправдиві документи - цивільно-правові договіри № 10/1 від 01.12.2017 року, № 9/1 від 01.12.2017, № 8/1 від 01.12.2017 року, №7 від 01.12.2017 року та № 7/1 від 01.12.2017 року «про виконання робіт по влаштуванню дорожнього покриття пішохідних переходів в м. Ужгороді», таким чином вчинив службове підроблення.

Крім того, у грудні 2017 року, ОСОБА_4 , чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і те, що вказані вище особи цивільно-правові договори з товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компаній «Антрол» не укладали, маючи у своєму розпорядженні копію паспортів та довідок про присвоєння ідентифікаційного номеру на їх ім`я, без їх відома та згоди, склав та підписав від імені ТОВ «БК «Антрол» завідомо неправдиві документи акти прийому наданих послуг від 31.12.2017 року, до вищевказаних цивільно-правових договорів, що нібито 01.12.2017 року між ТОВ «БК «Антрол» в особі директора ОСОБА_4 (замовник) та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , були укладені цивільно-правові договори «Про виконання робіт по влаштуванню дорожнього покриття, пішохідних переходів в м. Ужгороді», таким чином вчинив службове підроблення.

За таких обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, тобто - службове підроблення, а саме складання та видача завідомо неправдивого офіційного документа, внесення до офіційного документа завідомо неправдивих відомостей.

Кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом.

Разом з тим, до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні овинувачений ОСОБА_4 підтримав подане ним клопотання, зазначив, що вину у вчиненному визнає, правові наслідки закрття провадження йому зрозумілі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав заявлене обвинуваченим клопотання, просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечила проти задоволення клопотання та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності .

Суд, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 та відповідно до ст. 285 КПК України, доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

З метою з`ясування істинності та забезпечення добровільності подання клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, обвинуваченому, який має захисника в судовому засіданні, роз`яснено про те, що суд, за наявності підстав, передбачених ч.1 п. 2 ст.49 КК України, може закрити кримінальне провадження, у зв`язку із закінченням строків давності та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, не має реабілітуючого характеру і означає визнання факту вчинення особою кримінального правопорушення, обвинуваченому ОСОБА_4 судом було роз`яснено, що Закон надає йому право заперечувати проти закриття провадження, і в такому випадку судовий розгляд проводиться у загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду заявив, що зміст правових наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому цілком зрозумілий та заявлене клопотання про закриття провадження з підстав, передбачених ч.1 п.2 ст.49 КК України, він підтримує, а його захисник, в свою чергу, не заперечив проти такої позиції свого підзахисного та підтвердив позицію обвинуваченого та розуміння ним обставин закриття кримінального провадження та наслідків такого закриття.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечила проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за строками давності.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, з`ясувавши істинну позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, дійшов наступних висновків.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 п.2 ст.49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч.2-4 ст.49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності. З системного аналізу норм КК України та КПК України, слідує, що така згода обвинуваченого, та сплив, встановлених ч.1 п.2 ст. 49 КК України строків, є безумовною підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо нього, що перешкоджає подальшому здійсненню будь-яких процесуальних дій в даному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачена відповідальність у вигляді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

З матеріалів кримінального провадження №0000207 встановлено, що вчинення діянь, які інкримінуються обвинуваченому, мали місце у грудні 2017 року та перебіг строків давності від вказаних періодів, у відповідності до положень ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України, не зупинявся та не переривався.

Наведене свідчить про те, що станом на сьогоднішній день, з моменту вчинення протиправних дій обвинуваченим у грудні 2017року минуло понад три роки.

На час розгляду клопотання судом не встановлено та сторонами провадження не надано даних про ухилення обвинуваченого від слідства, вчинення ним нових злочинів, а так само і відомостей про переривання чи зупинення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

За змістом ч.8 ст.284 КПК України, закриття провадження, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Обвинуваченому ОСОБА_4 належним чином роз`яснені підстави та наслідки закриття кримінального провадження, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності, та безумовну можливість продовження судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Розуміючи зміст процесуальних дій, що відбувались у судовому засіданні, маючи безумовне та гарантоване законодавством право на судовий розгляд провадження та перевірку судом обґрунтованості обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_4 таким правом не скористався та, не наполягаючи на продовженні судового розгляду, клопотав про закриття провадження відносно нього з відповідної нереабілітуючої підстави.

Таким чином, з урахуванням тяжкості та часу вчинення діянь, які інкриміновані ОСОБА_4 згідно з обвинувальним актом, а також після з`ясування добровільності позиції останнього та їх свідомого розуміння, суд дійшов висновку про наявність передумов та підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та, відповідно задоволення його клопотання зі звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 п.2 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У даному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено, речові докази по справі відсутні.

Керуючись ч.7 ст.128, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.370, 372 КПК України, на підставі ст.ст.12, 49 КК України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 366 КК України на підставі п.2, ч.1 ст.49 КК України в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати по справі які складають 3922 (три тисячі дев`ятсот двадцять дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок за проведену по справі судову почеркознавчу експертизу від 25.05.2020року.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 09.02.2021 року о 16 год. 15 хв.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1