Провадження № 1-кс/389/18/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в приміщенні суду в місті Знам`янка погоджене з прокурором клопотання начальника СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів,

В С Т А Н О В И В:

З клопотання слідчого вбачається, що 26.03.2020 до чергової частини Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області наді йшов рапорт від слідчого відділення Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про те, що в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000530 було отримано інформацію щодо незаконного збуту ОСОБА_5 особливо-небезпечного наркотичного засобу - канабісу.

За вказаним фактом 27.03.2020 Знам`янським ВП ГУНП в Кіровоградській області розпочате кримінальне провадження № 0000538 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В подальшому під час проведення слідчих (розшукових) дій було встановлено, що до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий, займається незаконним зберіганням та збутом на території м.Знам`янка та Знам`янського району Кіровоградської області наркотичних засобів. Також встановлено, що помешкання ОСОБА_6 періодично відвідують молоді чоловіки які користуються наступними сім-картками НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , які після розмови по мобільному телефону, заходять до квартири практично відразу виходять, при цьому в руках будь-які предмети чи речі відсутні. У зв`язку з викладеним виникла необхідність у отриманні тимчасового доступу та вилученні інформації у оператора телекомунікацій мобільного телефону з наступними SIM № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 для встановлення кола осіб, з якими спілкувався останній, для встановлення обставин скоєння даного злочину, встановленню осіб, які можуть бути свідками, сприяти встановленню інших обставин в кримінальному провадженні.

Отримана інформація від оператору мобільного зв`язку в подальшому може бути використана як доказ в кримінальному провадженні та свідчити про користування конкретною особою вказаною сім-карткою, сприяти встановленню місця знаходження абонентів після скоєння злочину.

Слідчий СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області подав заяву, в якій клопотання підтримав та просить провести розгляд за його відсутності.

Представник особи, у володінні якої знаходиться інформація, тимчасовий доступ до якої просить надати слідчий, у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст.163 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи.

Разом з цим, з огляду на засаду диспозитивності в кримінальному провадженні, згідно з якою, учасники кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що передбачені КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності слідчого. Неприбуття за судовим викликом осіб, у володінні яких знаходиться інформація, без поважних причин або неповідомлення ними про причини неприбуття, не є перешкодою для розгляду клопотання.

Згідно ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити з них копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч.1 ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися з зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно п.5 та п.6 ч.2 ст.160 КПК України, у клопотанні зазначається: значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання, як доказів, відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать, зокрема: інформація, яка знаходиться у операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

В порушення вищевказаних норм КПК України, клопотання слідчого не містить відомостей про значення документів, які зазначені у клопотанні, для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання, як доказів, відомостей, що містяться в зазначених документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 прийшов до висновку, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення можуть бути причетні особи, або бути свідками, які користувалися мобільними абонентськими номерами мобільних телефонів оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »: сім-картками НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 виключно на підставі рапорту оперуповноваженого СКП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 від 19 січня 2021.

При цьому, жодного іншого доказу причетності осіб, які користуються вищевказаними мобільними абонентськими номерами, до вчинення даного кримінального правопорушення, або ж бути свідками, до матеріалів клопотання не додано.

Відповідно до ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.1 ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ч.1 ст.99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.99 КПК України, до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати: 1) матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні); 2) матеріали, отримані внаслідок здійснення під час кримінального провадження заходів, передбачених чинними міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; 3) складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії; 4) висновки ревізій та акти перевірок.

Згідно ч.2 ст.99 КПК України, матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», за умови відповідності вимогам цієї статті, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази.

Враховуючи вищевказані норми чинного КПК України, сам по собі рапорт працівника оперативного підрозділу, без приєднання до нього матеріалів, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», які викладені в даному рапорті, не є належним та допустимим доказом причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, оскільки походження викладеної в ньому інформації та її достовірність перевірити неможливо.

Належних та допустимих доказів про фігурування у справі конкретних номерів телефонів, інформацію по яким слідчий бажає отримати через тимчасовий доступ, клопотання не містить.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, слідчим не надано належних та допустимих доказів можливої причетності осіб, які користувалися мобільними абонентськими номерами мобільних телефонів оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »: сім-картками НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 до вчинення даного кримінального правопорушення, а також доказів, що інформація про вхідні, вихідні дзвінки та SMS-повідомлення вищевказаних абонентських номерів мобільних телефонів операторів мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в період часу з 01 жовтня 2010 по дату розгляду клопотання судом, сама по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження має істотне значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та є доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають істотне значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно ч.6 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання, як доказів, відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Клопотання про надання доступу до документів обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування викладених слідчим доводів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159, 162, 163, 164, 165, 166 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання начальника СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором про тимчасовий доступ до речей та документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1