ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/644/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, одружений, працює комірником в ТОВ «Риммер», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 17.12.2018 року засуджений Голосіївським районним судом за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,

сторони провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , 17.12.2018 року засуджений Голосіївським районним судом м. Києва за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального Кодексу України, а саме ОСОБА_3 та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Відповідно ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені згідно ст. 76 КК України, які на нього покладає суд.

17.01.2019 року вищевказаний вирок (справа №752/12631/18, провадження №1-кп/752/1389/18) Голосіївського районного суду м. Києва набрав законної сили.

Так, 22.01.2019 у невстановлений час, у ОСОБА_3 виник умисел на вчинення кримінального правопорушення відносно правосуддя в частині встановленого порядку виконання вироків суду, а саме останній вирішив продовжити керувати транспортними засобами, що було заборонено вироком суду.

Цього ж дня, близько 18:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 51-Б, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою ухилення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, маючи реальну можливість виконувати покладені на нього обов`язки, не передав посвідчення водія по місцю виконання вироку, а саме до Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та здійснив керування автомобілем марки «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого, по вулиці Шота Руставелі в місті Києві, останнього зупинили працівники патрульної поліції за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 прим. КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_3 ухилився від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме від додаткового покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю, а саме керувати транспортними засобами, засудженого до цього виду покарання, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.389 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, суду пояснив, що не знав, що після постановлення відносно нього вироку, яким його позбавили права керування транспортними засобами, йому вже не можна було керувати автомобілем. Думав, що поки посвідчення у нього не вилучити він може ним користуватися. Щиро покаявся, просив не призначати суворого покарання.

Крім зазначених вище показань обвинуваченого, стороною обвинувачення надано на підтвердження винуватості ОСОБА_3 наступні письмові докази:

витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.07.2019 р., в якому зазначені обставини про можливе вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 389 КК України (а.п.53);

супровідний лист про направлення матеріалів особової справи відносно ОСОБА_3 та подання начальника Дарницького РВ пробації про передачу матеріалів для відповідного реагування (а.п.55-56);

довідку від 25.06.2019р. начальника Дарницького РВ пробації з інформацією про ухилення ОСОБА_3 від відбуття покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами (а.п.57);

копію розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, за даними якого вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 17.12.2018 року набрав законної сили 17.01.2019 року (а.п.58);

копію пояснень ОСОБА_5 від 03.04.2019 року, в яких ОСОБА_5 зазначив, що зобов`язується здати своє посвідчення водія у найближчий час (а.п.61);

копію акту від 14.04.2019 року про вилучення посвідчення водія (а.п.62).

Оцінюючи згідно вимог ст. 94 КПК України вищевказані досліджені судом докази по кримінальному провадженню в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.

Отже, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, дослідивши запропоновані стороною обвинувачення докази, перевіривши доводи учасників процесу та з`ясувавши у них, чи всі докази на підтвердження своїх доводів ними були надані, суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_3 в його ухиленні від відбування покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю, а саме, керувати транспортними засобами, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком, дані про особу винного, який характеризується задовільно, працює, одружений, раніше судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає правильним призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 389 КК України та, застосувавши положення ч.1, 3 ст. 71, ст.72 КК України, визначити остаточне покарання за сукупністю вироків з приєднанням до основного покарання додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, яке суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ч.1, 3 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і один місяць з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Строк відбуття основного покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 обрати у виді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: