печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах іноземної юридичної особи «Nibulon S.A.» на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 від 17.11.2020 про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0005719,

В С Т А Н О В И В :
До Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах іноземної юридичної особи «Nibulon S.A.» на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 від 17.11.2020 про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0005719.

Вказану постанову особа, що подала скаргу вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню як наслідок її незаконності та необґрунтованості.

Особа, яка подала скаргу в судове засідання не з`явилася. У вимогах даної скарги просить розглянути за його відсутності.

Прокурор, процесуальне рішення, яке являється предметом оскарження, в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань до суду не подано.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали, які долучені до скарги, приходжу до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).

Як вбачається із скарги та долучених до неї матеріалів, слідчим управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005719 від 27.12.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч.ч. 1, 2, 3 ст. 382, ст. 219 КК України.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 в інтересах іноземної юридичної особи «Nibulon S.A.» звернувсь із клопотаннями від 20.10.2020.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 від 17.11.2020 відмовлено у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0005719.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчий суддя знаходить обґрунтованою постанову слідчого та не вбачає підстав для її скасування.

Положеннями ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій.

За наведених вище обставин, слідчий суддя приходить до переконання про залишення скарги без задоволення.

Всупереч вказаній нормі, оскаржувана постанова слідчого від 17.11.2020, не відповідає вимогам, встановленим ч. 5 ст. 110 КПК України, є невмотивованою, оскільки в ній відсутній зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, а відтак підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 223, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ :
Скаргу ОСОБА_3 в інтересах іноземної юридичної особи «Nibulon S.A.» на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 від 17.11.2020 про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0005719 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1