УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0004266 від 20.08.2015 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1. В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло означене клопотання про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0004266 від 20.08.2015 року, яке обґрунтовується наступним.

2. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.10.2020 року задоволено клопотання сторони обвинувачення та накладено арешт на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Згідно клопотання, власник арештованого майна, який на теперішній час звертається до слідчого судді з даним клопотанням, набув право власності на вказане майно за результатами прилюдних торгів.

4. На теперішній час, власник арештованого майна будь-якого відношення до розслідуваного кримінального провадження не має, в тому числі, останній не являється підозрюваним в рамках такого кримінального провадження.

5. Факт користування громадянином ОСОБА_4 арештованим домоволодінням на підставі довіреності, не надає такій особі права власності на відповідний об`єкт нерухомості.

6. В судове засідання заявник не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання.

7. Прокурор та слідчий, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання, до суду також не з`явилися.

8. Враховуючи, що нормами ст. 174 КПК України не встановлено обов`язкової участі при розгляді клопотання про скасування арешту майна заявника, прокурора та слідчого, оскільки такі особи, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання, до суду не з`явилися, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду вказаного клопотання за відсутності означених осіб.

9. Таким чином, вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

10. Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

11. Ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
12. Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

13. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

14. Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

15. У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

16. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

17. Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.
18. Згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.10.2020 року, в обґрунтування необхідності накладення арешту на об`єкт нерухомого майна: домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 101), слідчим суддею покладалася необхідність забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання.
19. При цьому, зі змісту вказаного судового рішення вбачається, що в рамках кримінального провадження №0004266 від 20.08.2015 року про підозру повідомлено громадянина ОСОБА_4 .

20. Між тим, згідно долученого до клопотання про скасування арешту майна витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 .

21. Однак будь-які відомості про те, що громадянин ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0004266 від 20.08.2015 року має той чи інший процесуальний статус, в тому числі, що така особа повідомлена про підозру, у слідчого судді відсутні.

22. Відтак, по суті, оскільки правомочність підозрюваного ОСОБА_4 по відношенню до арештованого майна обумовлювалася виключно відповідною довіреністю, враховуючи, що на теперішній час у слідчого судді відсутні будь-які інші відомості, які б свідчили про те, що підозрюваний ОСОБА_4 має право власності відносно такого майна, натомість дійсний власник арештованого майна будь-якого відношення до даного кримінального провадження не має, слідчий суддя вважає, що питання подальшої конфіскації майна, як виду додаткового покарання на даний час втратило свою актуальність.

23. За таких обставин, оскільки у слідчого судді відсутні будь-які відомості в частині того, що арештоване майно відповідає критеріям речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України), як і відсутні будь-які відомості відносно того, що таке майно підлягає можливій спеціальній конфіскації в рамках кримінального провадження, з огляду на доводи, зазначені в п. 22 дійсної ухвали, слідчий суддя приходить до переконання, що подальша дія заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не буде відповідати засадам розумності та співмірності, а відтак, на теперішній час, наявні правові підстави для задоволення поданого клопотання та скасування арешту майна.

24. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0004266 від 20.08.2015 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України задовольнити.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.10.2020 року (справа №520/11665/15-к, провадження №1-кс/947/15110/20) на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 101).

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1