КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 29.10.2020 задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із покладенням на нього обов`язків: прибувати до кабінету слідчого за його вимогою та до процесуального керівника; не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження, з місця свого проживання; цілодобово не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця реєстрації та/або фактичного проживання, а також місця роботи; здати на зберігання до органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, з метою запобігання залишити межі України; утримуватись від спілкування з потерпілим свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадження.
Строк дії ухвали визначено до 28.12.2020.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що до клопотання не додано жодного вагомого доказу причетності ОСОБА_7 до інкримінованого йому кримінального правопорушення. Показання потерпілого ОСОБА_10 є не конкретними, такими що не підтверджують участь ОСОБА_7 у події та очевидно суперечать даним протоколу впізнання.
У матеріалах клопотання наявний відеозапис, походження якого не встановлене, та протокол огляду предмету, які також не доводять причетності ОСОБА_7 до інкримінованого йому кримінального правопорушення
Також, захисник посилався на недоведеність існування зазначених у клопотанні ризиків.
На переконання апелянта, посилання прокурора на те, що більш м`який запобіжний захід, ніж цілодобовий домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, є необґрунтованим.
ОСОБА_7 має постійне місце проживання у м. Києві, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, проїзних документів не придбав, з місця реєстрації ні знімався, а тому відсутні підстави вважати, що він буде переховувати від органів досудового розслідування та суду.
Апелянт зазначав про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
На переконання апелянта, наявність соціально-корисних зв`язків ОСОБА_7 - жінки, дитини, місця проживання, стан його здоров`я, участь в зоні антитерористичної операції, за відсутності ризиків, дають підстави для можливості застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого відділу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0005432 від 27.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно даних протоколу затримання, 27.10.2020 ОСОБА_11 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

28.10.2020 о 14 год. 55 хв. ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 186 КК України.
29.10.2020 слідчий слідчого відділу Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_9 , в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_7 цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , терміном на 2 місяці, в межах строку досудового розслідування, та покладанням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 29.10.2020 задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із покладенням на нього обов`язків: прибувати до кабінету слідчого за його вимогою та до процесуального керівника; не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження, з місця свого проживання; цілодобово не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця реєстрації та/або фактичного проживання, а також місця роботи; здати на зберігання до органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, з метою запобігання залишити межі України; утримуватись від спілкування з потерпілим свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадження.
Строк дії ухвали визначено до 28.12.2020.
З таким висновком погоджується і колегія суддів.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги слідчим суддею належним чином дотримані.
Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та обгрунтовано визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, спосіб життя, слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, із покладенням на нього обов`язків: прибувати до кабінету слідчого за його вимогою та до процесуального керівника; не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження, з місця свого проживання; цілодобово не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця реєстрації та/або фактичного проживання, а також місця роботи; здати на зберігання до органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, з метою запобігання залишити межі України; утримуватись від спілкування з потерпілим свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадження.
На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.
З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, який на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого, колегія суддів не вбачає.
Викладені в апеляційній скарзі доводи про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, та відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження його винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів вважає безпідставними.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Обставини здійснення ОСОБА_7 конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Доводи захисника у апеляційній скарзі про те, що органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та слідчим суддею не надано оцінку щодо відомостей про особу підозрюваного, є надуманими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
При цьому, слідчий суддя фактично врахував усі дані про особу підозрюваного, на які посилається захисник у апеляційній скарзі, у тому числі те, що ОСОБА_7 , раніше не судимий, одружений, має на утриманні дитину, постійне місце проживання, стан його здоров`я, а тому доводи захисника у цій частині не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Інші доводи апеляційної скарги прокурора висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:
____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3