Код суду 233 Справа № 233/146/21
Вирок
Іменем України
04 лютого 2021 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185КК України,-
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185КК України разом з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним.
ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.
11 грудня 2020 року у вечірній час ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 знаходились за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , де вживали спиртні напої. В цей же день приблизно о 22 годині 30 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, заснула і у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4 А», який належить ОСОБА_4
11 грудня 2020 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що ОСОБА_4 спить та за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон торгової марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4 А», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартістю 1283,33 грн., який знаходився на ліжку в вітальні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , після чого розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищезазначену суму.
Таким чином, ОСОБА_5 таємно викрав чуже майно(крадіжка), тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1ст.185 КК України.
20 січня 2021 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 укладена угода про примирення, відповідно до якої обставинами, що мають істотне значення для її укладення є беззастережне визнання ОСОБА_5 обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, також обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди, щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен нести обвинувачений за ч.1 ст. 185КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі та відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України узгоджено звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 підтримали укладену між ними угоду, просили суд її затвердити.
Прокурор просив суд затвердити угоду, оскільки вона не суперечить вимогам закону та свідчить про волевиявлення сторін.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Як передбачає ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочину середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у зазначеному діянні. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 цілком розуміють права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.471, 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченому ОСОБА_5 , роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Внаслідок його вчинення потерпілій ОСОБА_4 , завдана матеріальна шкода, яка обвинуваченим їй була відшкодована в повному обсязі, тому потерпіла претензій матеріального характеру до нього не має.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, перебував на диспансерному обліку в КМП «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» м. Костянтинівка з 30.01.2014 по 26.01.2016 р. та в подальшому знятий з обліку, оскільки вибув з району обслуговування. За місцем проживання характеризується посередньо.
Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тяжкість вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, відшкодування потерпілій матеріальної шкоди у повному обсязі, суд дійшов висновку про відповідність покарання, передбаченого угодою, у виді обмеження волі строком на 1 рік, покаранню встановленому санкцією ч. 1 ст. 185 КК України та засадам призначення покарань, передбачених кримінальним законодавством.
Таким чином, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.
Крім того, суд погоджується з тим, що виправлення ОСОБА_5 можливе без реального відбування призначеного покарання і його варто звільнити від відбування цього покарання з випробуванням, оскільки відсутні відомості щодо нього, які давали б підстави стверджувати про його підвищену суспільну небезпеку, як особистості.
Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні проведено судово-товарознавчу експертизу фахівцями Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.
Витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження, що складають 653,80 грн. на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.
Речові докази по справі - мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4 А», imei 1: НОМЕР_1 , 2: НОМЕР_2 , золотистого кольору в чохлі-книжці коричневого кольору в якому знаходиться сім-карта мобільного оператора «Vodafon» НОМЕР_3 та карта пам`яті марки «Verico» які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 відповідно до ст. 100 КПК України залишити їй за належністю.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 394, 472, 474 КПК України, суд,-
Угоду про примирення, укладену 20 січня 2021 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку прокласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 процесуальні витрати у кримінальному провадженні пов`язані із проведенням по справі судово-товарознавчої експертизи на користь держави у сумі 653,80 грн.
Речові докази по справі мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4 А», imei 1: НОМЕР_1 , 2: НОМЕР_2 , золотистого кольору в чохлі-книжці коричневого кольору в якому знаходиться сім-карта мобільного оператора «Vodafon» НОМЕР_3 та карта пам`яті марки «Verico», які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 залишити власнику ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1