Справа №463/7824/20
Провадження №1-кс/463/4382/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова
Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова із скаргою на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного Бюро Розслідувань,розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її повідомленням про кримінальні правопорушення від 14.08.2020 року. Дана заява, зі слів скаржника, подана на гарячу лінію Кабінету Міністрів України.
Скаргу мотивує тим, що 14.08.2020 року подала на гарячу лінію Кабінету Міністрів України, в якій міститься інформація про кримінальні правопорушення вчинене, на її думку, слідчим ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 .. Однак всупереч вимогам закону дані відомості в ЄРДР не внесені, а відтак вимушена звернутися до слідчого судді з даною скаргою.
В судове засідання скаржник не з`явилася, хоча була повідомлена про час та місце розгляду скарги в установленому законом порядку. На адресу суду від неї надійшла заява в якій вона просить слухати скаргу без її участі у зв`язку з підозрою на захворювання COVID19.
Представник Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. В силу ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 звернулася з заявою на гарячу лінію Кабінету Міністрів України про вчинення слідчим ТУ ДБР у м. Львові кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, Однак всупереч вимогам закону дані відомості в ЄРДР останніми не внесені.
Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги ч. ч. 3, 4 та 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.
Положення ст. 214 КПК України,перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Крім того, згідно п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016р. № 139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті214КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви, після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.
Слідчим суддею неодноразово здійснювалися запити до ТУ ДБР у м. Львові з проханням надіслати на адресу суду заяву про вчинення злочину слідчим ОСОБА_4 ,яка була подана на гарячу лінію скаржником ОСОБА_3 , однак така на адресу суду не направлена, як і не подана нею самою у додатках до скарги. Відтак слідчий суддя вирішує дану скаргу на підставі наявних у справі доказів.
Із змісту скарги, вбачається, що керівник другого слідчого відділу ТУ ДБР без проведення будь-яких слідчих дій у кримінальному провадженні №0000193 від 07.12.2018 року ігнорував ухвали слідчого судді та вчергове виносив постанову про відмову у визнанні потерпілою. Слідчий ТУ ДБР у м. Львові ігнорував факт не виконання судових рішень, оскільки він покриває злочинців та слідчих Личаківської поліції
Однак, обставини, які зазначені в повідомленні про вчинення злочину не можуть вважатись фактичними даними, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, оскільки не несуть в собі відомостей, які б підтверджували ознаки злочинів, а також мотив, прямий умисел чи зацікавленість вказаного працівника ТУ ДБр у м. Львові. Мотиви скаржника по суті зводяться до оскарження рішення, дій та бездіяльності слідчого ТУ ДБР у м. Львові, що передбачає інший порядок оскарження. Крім того, слідчий суддя позбавлений можливості перевірити чив заяві про вчинення кримінального правопорушення чітко зазначено джерело інформації, наведено дані про ознаки кримінального правопорушення, викладені обставини свідчать саме про вчинення кримінального правопорушення, чи заявником зазначено попередню правову кваліфікацію діянь. І в подальшому чи заява відповідає вимогам закону і містить інформацію, яка підлягає внесенню до ЄРДР, оскільки остання не надана слідчому судді.
З врахуванням наведеного,приходжу до висновку,що службові особи Територіального управління Державного Бюро Розслідувань,розташованого у м.Львові, не допустили протиправної бездіяльності. В останніх на підставі повідомлення ОСОБА_3 на гарячу лінію Кабінету Міністрів України від 14.08.2020 року не виникло обов`язку щодо внесення відомостей до ЄРДР і тому в задоволенні скарги належить відмовити.
Що ж стосується прохальної частини скарги щодо зобов`язання слідчого ТУ ДБР у м. Львові у кримінальному провадженні стосовно визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні та зобов`язання вручення постанови, то слідчий суддя не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, у тому числі і функцію процесуального керівництва досудового розслідування, а також втручатись у закріплену ст. 40 КПК України процесуальну самостійність слідчого, а тому така вимога не підлягає до задоволення.
На підставі наведеного, керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -
у х в а л и в:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного Бюро Розслідувань,розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою поданою на гарчу лінію Кабінету Міністрів України - відмовити.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1