Справа № 296/302/21
УХВАЛА
Іменем України

26 січня 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05.01.2021, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000368 від 09.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.241 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05.01.2021, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000368 від 09.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.241 Кримінального кодексу України, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/11139/20 від 05.01.2021 в рамках кримінального провадження №0000368 від 09.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.241 Кримінального кодексу України, накладено арешт на належне ОСОБА_4 майно, вилучене 16.12.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на 16 одиниць піролізних печей. Також вказав, що відповідно до ухвали суду від 05.01.2021 року необхідність арешту майна, належного громадянину ОСОБА_4 , судом обґрунтовано спеціальною конфіскацією майна та запобігання пошкодження майна, відчуження його третім особам, забезпечення проведення експертного дослідження, попередження можливості подальшого використання вказаних піролізних печей. У той же час, відповідно до положень ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статі (спеціальна конфіскації), арешт також накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Однак, у кримінальному провадженні №0000368 громадянину ОСОБА_4 підозру у вчиненні жодного злочину не оголошено. Жодної позовної заяви, у тому числі до ОСОБА_4 у межах вказаного провадження не заявлено. Крім того, ОСОБА_4 являється фізичною особою-підприємцем, який проводить комерційну діяльність з метою отримання прибутку. У зв`язку з чим ним дійсно було придбано 16 бочок, які він зберігав на орендованій ним земельній ділянці за адресою: : АДРЕСА_1 . При цьому, в жодній діяльності, у тому числі в діяльності, повязаній з випалюванням деревного вугілля, що тягне за собою викиди забруднюючих речовин до атмосферного повітря, вилучені та арештовані 16 бочок громадянин ОСОБА_4 та інші особи, у тому числі 16.12.2020 р. не використовували. На момент огляду та вилучення вказані бочки були порожніми та будь-які дії з ними ОСОБА_4 чи іншими не проводились. Таким чином, вилучені 16 металевих бочок не являлись та не являються речовими доказами у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення. Зважаючи на викладене, просить клопотання про скасування арешту майна задовольнити, оскільки на даний час відсутні підстави для накладення арешту.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених у ньому. Вказав, що ОСОБА_4 проводив підприємницьку діяльність, а саме випалювання деревного вугілля. Наявність металевих бочок не є предметом кримінального правопорушення, а тому є всі підстави для скасування арешту майна.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення даного клопотання та вказав, що дозвіл на використання металевих бочок екологічною інспекцією не видавався. Зазначив, що металеві бочки є знаряддям вчинення злочину та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000368 від 09.09.2020. Також наголосив про необхідність проведення слідчих дій, а саме наміри призначення судової експертизи на предмет встановлення викидів, і що можливість такої експертизи встановлюється слідчим.

Дослідивши клопотання та подані до нього матеріали, заслухавши позицію учасників розгляду, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 09.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000368 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.241 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/11139/20 від 05.01.2021 в рамках кримінального провадження №0000368 від 09.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.241 Кримінального кодексу України, накладено арешт на 16 одиниць піролізних печей, вилучених 16 грудня 2020 року в ході огляду місця події, а саме: земельної ділянки, де здійснює господарську діяльність з випалювання деревного вугілля фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , з координатами: широта N 51° 03` 39, довгота E 27° 54 35, розташована: АДРЕСА_1 , із забороною права на відчуження, розпорядження та користування.

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на вищевказане майно було накладено з метою запобігання можливості його пошкодження, знищення, перетворення, відчуження, подальшого використання, проведення відповідного експертного дослідження, а також з метою можливої конфіскації.

Разом з тим, як убачається з витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 від 09.09.2020.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 16 КПК України передбачено недоторканість права власності як одну із засад кримінального провадження. Цією нормою передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, що в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Із змісту вищезазначених норм КПК України та практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що захист прав власника чи законного володільця майна, яке має значення для кримінального провадження, є пріоритетним, і ступінь втручання у право власності особи має бути співмірним потребам досудового розслідування.

Враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що адвокат ОСОБА_3 поданим клопотанням навів достатні підстави для скасування арешту майна в частині користування, оскільки на даний час у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 не перебуває в жодному процесуальному статусі, повідомлення про підозру не оголошено, органом досудового розслідування не здійснено необхідних слідчих (розшукових) дій із вказаним майном, а тому слідчий суддя вважає, що на даний час відсутні підстави для обмеження ОСОБА_4 в користуванні вищевказаними 16 одиницями піролізних печей, відтак клопотання в частині скасування арешту в частині позбавлення права користування 16 одиницями піролізних печей підлягає задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що 16 одиниць піролізних печей, як вказує прокурор, необхідні для проведення слідчих дій, зокрема проведення експертиз, а тому з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, а також запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке було вилучено у ОСОБА_4 , клопотання адвоката ОСОБА_3 в частині скасування заборони відчуження та розпорядження задоволенню не підлягає, оскільки 16 одиниць піролізних печей, є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000368 від 09.09.2020.

На підставі вищенаведеного, клопотання про скасування арешту підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 170-175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Скасувати арешт в частині позбавлення права користування 16 одиницями піролізних печей, вилучених 16 грудня 2020 року в ході огляду місця події, а саме з земельної ділянки, де здійснює господарську діяльність з випалювання деревного вугілля фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , з координатами: широта N 51° 03` 39, довгота E 27° 54 35, розташована: АДРЕСА_1 , який був накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05.01.2021 року у справі №296/11139/20, провадження №1-кс/296/310/21, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000368 від 09.09.2020 року.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1