Доповідач: ОСОБА_2 Провадження №11-сс/991/34/21
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2021 рокумісто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника та представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 22 грудня 2020 року у кримінальному провадженні №0000571,

В С Т А Н О В И Л А:

Від прокурора ОСОБА_6 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга на ухвалу слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 22.12.2020.

І. Зміст оскаржуваного рішення.
1.1. 22.12.2020 слідча суддя Вищого антикорупційного суду постановила ухвалу, якою частково задовольнила клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ), наклавши арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на майно, вилучене 08.12.2020 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчої судді за адресою: АДРЕСА_1 : (а) проект (витяг) щодо подання проекту розпорядження Кабінету Міністрів України «Про погодження тимчасового покладення виконання обов`язків Генерального директора акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на ОСОБА_8 на 1 арк.; (б) проект (витяг) розпорядження Кабінету Міністрів України «Про погодження тимчасового покладення виконання обов`язків Генерального директора акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на ОСОБА_8 , на 1 арк.; (в) проект (витяг) Пояснювальна записка до проекту розпорядження Кабінету Міністрів України «Про погодження тимчасового покладення виконання обов`язків Генерального директора акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на ОСОБА_8 , на 2 арк.; (г) копії паспорта громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_1 , дата видачі 25.06.2020, орган, що видав: 4801, РНОКПП НОМЕР_2 , на 2 арк. Натомість грошові кошти 800 купюр номіналом 500 грн (400 000 грн) та 20 купюр номіналом 100 дол. США (2000 дол. США) повернуто володільцю ОСОБА_9 .

1.2. Свою ухвалу слідча суддя мотивувала тим, що: (1) НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000571 від 08.09.2020; (2) матеріали справи вказують на те, що ОСОБА_8 міг вчинити злочин, передбачений ч. 4 ст. 369 КК, у якому підозрюється; (3) 08.12.2020 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за місцем мешкання останнього, вилучено грошові кошти 800 купюр номіналом 500 грн (400000 грн), 20 купюр номіналом 100 дол. США (2000 дол. США) та ряд документів; (4) так як грошові кошти належать ОСОБА_9 і він не має процесуального статусу підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, на них не може бути накладено арешт з метою забезпечення конфіскації як виду покарання.

ІI. Вимоги і доводи апеляційної скарги.
2.1. В апеляційній скарзі прокурор просить: (1) ухвалу слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 22.12.2020 про відмову в арешті грошових коштів скасувати; (2) постановити нову, якою задовольнити у повному обсязі клопотання детектива про арешт тимчасово вилученого під час обшуку 08.12.2020 майна, у тому числі грошових коштів у сумі 400 тис. грн та 2 тис. доларів США.

2.2. Свої вимоги прокурор мотивував тим, що: (1) ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК); (2) тимчасово вилучені під час обшуку грошові кошти у сумі 400 тис. грн та 2 тис. доларів США підлягають арешту задля подальшої конфіскації як виду покарання; (3) у разі відмови накласти арешт на майно існує ризик його приховування, пошкодження, псування, знищення.

ІII. Позиції учасників провадження.
3.1. Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу, посилаючись на доводи, наведені у ній. Зазначив, що висновок слідчої судді про не належність грошових коштів ОСОБА_8 не відповідає фактичним обставинам справи, адже під час обшуку за місцем мешкання підозрюваного його дружина ОСОБА_10 зауважила, що вилучені кошти належать їй, а не третім особам. Указане підтверджується письмовими запереченнями, доданими до протоколу обшуку від 08.12.2020. Ці готівкові кошти не є предметом неправомірної вигоди. Підставою для арешту грошових коштів є забезпечення їх конфіскації як виду покарання у випадку ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_8 .

3.2. ОСОБА_7 , діючи як захисник ОСОБА_8 та представник ОСОБА_9 , у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційних вимог прокурора, вважаючи оскаржувану ухвалу законною. Повідомив, що клопотання детектива про арешт майна не містило відомостей про власника вилучених готівкових коштів. Указані гроші належать третій особі ОСОБА_9 , а не підозрюваному ОСОБА_8 . За таких умов, накласти арешт на це майно неможливо. ОСОБА_9 не проживає у одному будинку з підозрюваним, а вилучені кошти є частиною з отриманих ним від продажу квартири. Із метою збереження він передав їх своїй доньці - ОСОБА_10 . Вказівка останньої у запереченнях до протоколу щодо належності майна саме їй свідчить про те, що вона не зорієнтувалась під час обшуку. ОСОБА_9 має відразу два місця проживання, за одним з яких у нього раніше було викрадено майно, що й зумовило необхідність передачі коштів на зберігання дочці із зятем.

3.2. Інші учасники кримінального провадження у судове засідання не прибули, про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги чи про особисту участь у судовому засіданні від жодного з учасників до апеляційного суду не надійшло.

IV. Обставини, встановлені слідчою суддею та судом апеляційної інстанції.
4.1. Як було встановлено слідчою суддею Вищого антикорупційного суду в оскаржуваній ухвалі від 22.12.2020:

4.1.1. Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000571 від 08.09.2020 здійснюється за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі КК), щодо обставин можливої пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище Голові Фонду державного майна України ОСОБА_11 .

4.1.2. Матеріали клопотання свідчать про можливу причетність ОСОБА_8 до кримінального правопорушення, що розслідується в зазначеному кримінальному провадженні. Наявні факти та інформація вказують на те, що ОСОБА_8 міг вчинити злочин, у якому підозрюється.

4.1.3. Санкцією ч. 4 ст. 369 КК передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої.

4.1.4. У вказаному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 , під час якого серед іншого вилучено грошові кошти: 800 купюр номіналом 500 грн (400000 грн), 20 купюр номіналом 100 дол. США (2000 дол. США).

4.1.5. Слідчій судді адвокат надав докази на підтвердження володіння цими коштами тестем ОСОБА_8 ОСОБА_9 (договір купівлі-продажу від 19.05.2015 щодо продажу чотирьохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві власності належала ОСОБА_9 ; сума, отримана від продажу квартири склала 4067063,00 грн).

4.1.6. Допитана слідчою суддею ОСОБА_10 підтвердила належність коштів ОСОБА_9 та зазначила, що грошові кошти зберігалися у них з ОСОБА_8 у житлі, оскільки вони мають сейф. Пояснення надав також ОСОБА_9 .

4.1.7. Докази того, що грошові кошти: 800 купюр номіналом 500 грн (400 000 грн) та 20 купюр номіналом 100 дол. США (2000 дол. США) належать іншому володільцю, тобто ОСОБА_9 є достатніми.

4.1.8. Грошові кошти, вилучені під час обшуку, при можливому призначенні покарання у вигляді конфіскації майна, можуть бути конфісковані і такий арешт майна у цьому випадку забезпечить ефективність кримінального провадження. Проте, у цьому випадку відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

4.1.9. У кримінальному провадженні №0000571 ОСОБА_9 не має процесуального статусу підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи щодо якої здійснюється провадження. Оскільки грошові кошти не належать особі, на майно якої можна накласти арешт із метою забезпечення конфіскації як виду покарання, їх необхідно повернути ОСОБА_9 .

4.2. Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників, вивчивши матеріали провадження та перевіривши наведені доводи, колегія суддів приходить до переконання про помилковість встановлених слідчою суддею обставин, зазначених у підп. 4.1.7. п. 4.1. цієї ухвали, виходячи із наявних у матеріалах провадження №1-кс/991/10337/20 у справі №991/10083/20 доказів: ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07.12.2020 (а. с. 9), протоколу обшуку від 08.12.2020 (а. с. 10-17), протоколу затримання від 08.12.2020 (а. с. 19-23).

4.3. У ході апеляційного перегляду колегією суддів було встановлено, що дружина ОСОБА_8 - ОСОБА_10 та присутній під час обшуку адвокат склали та підписали письмові зауваження до протоколу обшуку від 08.12.2020 (а. с. 10-17), у п. 6 яких зазначили дослівно таке: «кошти, які були вилучені, не мають ніяких ознак злочину і належать ОСОБА_10 , про що вони зазначили. Але слідчі (детективи) всупереч тому вилучили вищевказані кошти».
V. Мотиви і висновки колегії суддів.
Надаючи оцінку обставинам, встановленим під час розгляду апеляційної скарги, колегія суддів виходь із такого.

(§1) Межі перегляду оскаржуваної ухвали
5.1. Вирішуючи на які саме аргументи, зазначені в апеляційній скарзі, надавати відповіді в ухвалі за результатами її розгляду, зважаючи на положення ч. 6 ст. 9, ч. 1 ст. 22, ч. 3 ст. 26, ч. 1 ст. 404, ст. ст. 409, 410, 411, 412 КПК, колегія суддів здійснює перегляд оскаржуваної ухвали у межах доводів, викладених в апеляційній скарзі.

5.2. У відповідності до ч. 1 ст. 370 КПК «судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим».
5.3. Із урахуванням вищенаведеного та доводів, вказаних в апеляційній скарзі прокурора, колегією суддів під час апеляційного розгляду перевіряється правильність висновку слідчої судді щодо відсутності підстав для накладення арешту на вилучені під час обшуку готівкові кошти у сумі 400 тис. грн та 2 тис. доларів США у зв`язку з їх належністю третій особі ОСОБА_9 .

5.4. В Україні застосування арешту майна в межах кримінального провадження регулюється ст. ст. 132, 170-173 КПК. При цьому, випадки, коли може бути накладено арешт на майно з метою забезпечення його конфіскації як виду покарання, а також перелік учасників кримінального провадження, на майно яких може бути накладено арешт з відповідною метою, визначені ч. 5 ст. 170 КПК.

5.4.1. Так, відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК «у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна».

5.4.2. Отже, при вирішенні питання «чи слідча суддя зробила правильний висновок щодо відсутності підстав для накладення арешту на вилучені під час обшуку готівкові кошти» колегії суддів належить з`ясувати чи: (1) може бути за умови доведеності вини призначено ОСОБА_8 покарання у виді конфіскації майна за злочин, вчинення якого інкримінується у рамках кримінального провадження №0000571; (2) до майна ОСОБА_8 може бути застосовано конфіскацію як вид покарання; (3) належать ОСОБА_8 800 купюр номіналом 500 грн (чотириста тисяч грн) та 20 купюр номіналом 100 дол. США (дві тисячі дол. США), вилучені під час обшуку за місцем його мешкання.
(§2) Щодо наявності/відсутності підстав для арешту майна
5.5. Надаючи відповіді на перші два питання, зазначені в підп. 5.4.2. п. 5.4. цієї ухвали, колегія суддів виходить з такого.

5.5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК «покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються». У відповідності до ч. 2 ст. 52 КК «конфіскація майна є додатковим видом покарання».
5.5.2. Згідно з ч. 2 ст. 59 КК «конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу».
5.5.3. Як передбачає ч. 5 ст. 12 КК «тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років».
5.5.4. Як правильно було встановлено слідчою суддею (див. підп. підп. 4.1.1. і 4.1.3. п. 4.1. цієї ухвали) санкція ч. 4 ст. 369 КК, за якою у вчиненні злочину підозрюється ОСОБА_8 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої. Ураховуючи це, колегія суддів вважає, що у випадку доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину йому може бути призначено покарання у виді конфіскації майна. Оскільки злочин, у вчиненні якого він підозрюється, є тяжким і можливість застосування за його вчинення додаткового покарання у виді конфіскації майна спеціально передбачена в ч. 4 ст. 369 Особливої частини КК.

5.5.5. Крім того, як вбачається з досліджених матеріалів, ОСОБА_8 за своїм процесуальним статусом як учасник кримінального провадження є підозрюваним.

5.5.6. Оскільки у ч. 5 ст. 170 КПК серед осіб, на майно яких може бути накладено арешт з метою забезпечення його конфіскації як виду покарання, зазначається такий учасник кримінального провадження як «підозрюваний», яким у кримінальному провадженні №0000571 фактично є ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що до його майна у цьому кримінальному провадженні може бути застосовано конфіскацію як вид покарання.

5.5.7. Тобто, враховуючи вищевказане, у випадку встановлення факту належності вилучених коштів ОСОБА_8 до такого майна може бути застосований арешт з відповідною метою.

5.6. Оцінюючи ж висновок слідчої судді щодо належності вилучених під час обшуку коштів ОСОБА_9 , арешт на які просить накласти прокурор, колегія суддів вважає його таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

5.6.1. Адже, колегією суддів встановлено, що 08.12.2020 у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було знайдено та вилучено грошові кошти: 800 купюр номіналом 500 грн (400 000 грн) та 20 купюр номіналом 100 дол. США (2000 дол. США). Під час проведення вказаної слідчої дії дружина підозрюваного ОСОБА_10 зазначила, що гроші є її власністю. При цьому про належність вказаного майна третім особам, зокрема ОСОБА_9 , остання органу досудового розслідування не повідомляла. Вказані доводи підтверджуються письмовими запереченнями до протоколу обшуку від 08.12.2020.

5.6.2. Водночас, колегія суддів звертає увагу, що висновок слідчої судді про те, що вказані кошти отримані ОСОБА_9 від продажу квартири у 2015 році, виглядає непереконливим, так як від моменту вчинення зазначеного правочину минуло близько 5 років. І в матеріалах провадження не міститься жодних доказів на підтвердження факту передачі грошей ОСОБА_9 дружині підозрюваного ОСОБА_10 на зберігання у сейфі. Не надано доказів і того, що мав місце факт крадіжки у житлі ОСОБА_9 , про яку, як підставу для передачі грошей на зберігання зятю із дочкою, зазначив у судовому засіданні апеляційного суду адвокат ОСОБА_7 .

5.6.3. У зв`язку із наведеним, апеляційний суд вважає доведеною належність вилучених під час обшуку 08.12.2020 за місцем мешкання ОСОБА_8 грошових коштів останньому.

5.7. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що слідча суддя повинна була накласти арешт на вилучені під час обшуку грошові кошти.

5.8. Беручи до уваги те, що ОСОБА_8 є підозрюваним у кримінальному провадженні №0000571 за ч. 4 ст. 369 КК та до його майна, у випадку визнання винуватим, може бути застосовано конфіскацію, на вилучені грошові кошти слід накласти арешт, адже ненакладення такого арешту може призвести до його приховування чи відчуження і, як наслідок, неможливості конфіскації.

5.9. Із огляду на наведене, потреби досудового розслідування, як вважає колегія суддів, виправдовують накладення арешту на вказане майно ОСОБА_8

(§3) Висновок
5.10. Рішення, одне з яких за результатами розгляду апеляційної скарги може постановити апеляційний суд, передбачені ст. 407 КПК.

5.10.1. Так, відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК «за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу».
5.10.2. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК «підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження». У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК «судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду».
5.10.3. Враховуючи те, що висновок слідчої судді про належність грошових коштів ОСОБА_9 є таким, що не відповідає фактичним обставинам провадження, колегія суддів вважає, що вона помилково відмовила у накладенні арешту на такі кошти, належні ОСОБА_8 .

5.11. За наведених обставин, доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, а відтак апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, ухвалу слідчої судді скасувати у частині повернення грошових коштів ОСОБА_9 та постановити нову ухвалу, якою клопотання детектива задовольнити у частині накладення арешту на грошові кошти 800 купюр номіналом 500 гривень (чотириста тисяч гривень) та 20 купюр номіналом 100 доларів США (дві тисячі доларів США).
Керуючись ст. ст. 7, 22, 26, 131, 132, 170-173, 370, 376, 395, 404, 405, 407, 409, 411, 418, 422, 532 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 22 грудня 2020 року скасувати у частині повернення грошових коштів 800 купюр номіналом 500 гривень (400 000 гривень) та 20 купюр номіналом 100 доларів США (2000 доларів США) володільцю ОСОБА_9 .

Постановити нову ухвалу, якою клопотання детектива в частині накладення арешту на грошові кошти 800 купюр номіналом 500 гривень (чотириста тисяч гривень) та 20 купюр номіналом 100 доларів США (дві тисячі доларів США) задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти 800 купюр номіналом 500 гривень (чотириста тисяч гривень) та 20 купюр номіналом 100 доларів США (дві тисячі доларів США).

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:ОСОБА_2
Судді:ОСОБА_3
ОСОБА_4