У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув в порядку письмового провадження матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 вересня 2020 року, якою відмовлено ОСОБА_4 в поновленні строку на подання скарги на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про скоєне кримінальне правопорушення, та повернуто скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесені відомостей до ЄРДР про скоєне кримінальне правопорушення.

Встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 вересня 2020 року відмовлено ОСОБА_4 в поновленні строку на подання скарги на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про скоєне кримінальне правопорушення, та повернуто скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесені відомостей до ЄРДР про скоєне кримінальне правопорушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу слідчого судді скасувати. Ухвалити нову ухвалу, якою зобов`язати службових осіб ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві невідкладно внести відомості про вчинення злочину, який має ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_4 .

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає положенням КПК України та грубо порушує його права.

Пояснює, що 16.07.2020р. поштовим відправленням він звернувся до з заявою в порядку ст. 214 КПК України щодо вчинення злочину детективом НАБУ ОСОБА_5 до Державного бюро розслідувань у м. Києві. 29.07.2020р. його заява з Центрального апарату ДБР, за вхідним номером №1970-ПЗЗ надійшла до ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві. Та лише 27.08.2020р. апелянт отримав повідомлення з ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР за його зверненням в порядку ст. 214 КПК України у відношенні детектива НАБУ ОСОБА_5 . Інформацію про те, що відомості по заяві слідчим не було внесено до ЄРДР, він отримав 27.08.2020р., та вже 28.08.2020р. подав скаргу на бездіяльність слідчого до слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва. При цьому, ОСОБА_4 погоджується з тим, що пропустив строк, але просив слідчого судді його поновити у зв`язку з поважністю причин його пропуску.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

07.09.2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесені відомостей до ЄРДР про скоєне кримінальне правопорушення. Відповідно до скарги ОСОБА_4 просив зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення відповідно до його заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України за заявою його представника адвоката ОСОБА_6 від 16.07.2020 року. Одночасно просив поновити йому строк подання скарги, у зв`язку з тим, що письмову відповідь т.в.о. начальника Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, якою йому було повідомлено про невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою він отримав лише 27.08.2020 року

Приймаючи рішення про відмову в поновленні строку на подання скарги на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, слідчий суддя зазначив, що не вбачає підстав для поновлення строку з тих міркувань, на які вказує заявник, а саме з посиланням на отримання повідомлення ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві 27.08.2020р.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.
До початку судового розгляду до миколаївського апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_4 , в якій він просить провести апеляційний розгляд без його участі та участі його представника, відповідно до вимог ст. 36, 306 КПК України, участь прокурора в даній категорії справ не є обов`язковою, тому апеляційний суд відповідно до вимог ст. 406 КПК України розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_4 в письмовому провадженні.

Згідно з вимогами п.3 ч. 2 ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Частиною третьою цієї статті визначено, що у разі постановлення ухвали слідчим суддею без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та зі змісту оскаржуваної ухвали, ОСОБА_4 не був присутній у судовому засіданні при розгляді його скарги, копія ухвали суду була направлена останньому 14.09.2020р.

Враховуючи, що ухвалу слідчого судді від 11 вересня 2020 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження апелянтом не був пропущений.

Що стосується суті прийнятого слідчим суддею рішення, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Положеннями п.3 ч.2 ст.304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд повертає скаргу, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як вбачається з наданих матеріалів, представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 ,16.07.2020р. поштовим відправленням звернувся з заявою щодо вчинення злочину детективом НАБУ ОСОБА_5 до Державного бюро розслідувань у м. Києві.

Згідно з ч.1 ст.214КПК України внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви. Десятиденний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.

З урахуванням триденного терміну доставки поштових відправлень, вказану заяву органом досудового розслідування було отримано 20.07.2020 року. Таким чином, перебіг строку оскарження бездіяльності слідчого в даному випадку розпочався 22.07.2020 року та сплинув 31.07.2020 року.

Подавши таку скаргу на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР лише 07.09.2020року до суду, ОСОБА_4 в ній зазначив, що просить поновити строк на її подачу, як на підставу для поновлення строку послався на відповідь т.в.о. начальника Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, якою йому було повідомлено про невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою, яку він отримав 27.08.2020р.

Проте, як вірно зазначив слідчий суддя, лист т.в.о. начальника Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві від 05.08.2020 року, який ОСОБА_4 отримав 27.08.2020 року, з датою отримання якого апелянт пов`язує початок перебігу строку подання скарги, не є предметом оскарження, а є джерелом з якого заявнику стало відомо про невнесення відомостей до ЄРДР викладених у його заяві відомостей про кримінальне правопорушення.

Інших жодних поважних причини пропуску такого строку слідчому судді, ОСОБА_4 не зазначив.

На думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у поновленні строку ОСОБА_4 на подання скарги на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, оскільки будь-яких доказів на підтвердження обставин наявності перешкод для звернення до суду з метою реалізації права на оскарження згідно ст.303 КПК України у термін, визначений кримінальним процесуальним законодавством, у скарзі не вказано.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 вересня 2020 року, якою відмовлено ОСОБА_4 в поновленні строку на подання скарги на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про скоєне кримінальне правопорушення, та повернуто скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесені відомостей до ЄРДР про скоєне кримінальне правопорушення залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді