1Справа № 335/5948/20 1-кс/335/3115/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна, поданого у кримінальному провадженні № 0000277, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, поданого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що 15.07.2020, приблизно о 18 годині 25 хвилин, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по проїзній частині вул. Соборної в м. Гуляйполі, Запорізької області з боку пров. Селянського в напрямку вул. Хорсунської, під час подолання закруглення проїзної частини вліво по ходу свого руху, змінив напрямок руху вправо, допустив занос керованого автомобіля та виїзд на зустрічну смугу руху де скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в зустрічному йому напрямку, біля правого краю проїзної частини по ходу свого руху.

Після наїзду на велосипедиста, автомобіль виїхав на ліве по ходу свого руху узбіччя де скоїв наїзд на електроопору.

В результаті ДТП велосипедиста ОСОБА_6 від отриманих тілесних пошкоджень загинув на місці пригоди.

Дане кримінальне правопорушення кваліфікується за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

15 липня 2020 року, після закінчення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипед, тимчасово вилучено та поміщено для зберігання на спец майданчик Гуляйпільського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області за адресою: Запорізька область, м. Гуляйполе, вул. Велика, 11.

Автомобіль «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипед є доказами по зазначеному кримінальному провадженні, які зберегли на собі сліди вчинення цього правопорушення.
Автомобіль «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 .

Накладення арешту на автомобіль «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипед, необхідне для забезпечення кримінального провадження, а саме для проведення на стадії досудового розслідування першочергових слідчих дій, таких як судової інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу, судової інженерно-транспорної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП, а також проведення додаткового огляду автомобіля за участі експерта-автотехніка з використанням криміналістичної техніки. Збереження автомобілів в тому ж стану, в якому вони залишились після ДТП має суттєве значення для кримінального провадження.
Більш того, вказані речі зберігають на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, а також слідову інформацію у зв`язку з чим забезпечення їх збереження в тому ж вигляді, в якому вони перебувають після ДТП, являється одним із способів встановлення доказів в кримінальному провадженні.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів того, що вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, слідчий просить накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 та велосипед, які являються предметом вчинення кримінального правопорушення та містять на собі сліди його вчинення з позбавленням їх власників права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Слідчий клопотання підтримав, надавши заяву про розгляд клопотання без його участі.

В судове засідання представники володільців вилученого майна не з`явилися.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, що додані до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є, в числі інших, арешт майна.

Згідно ч.ч. 1, 3, 10, 11 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише в разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу в кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000277, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

15 липня 2020 року, автомобіль автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипед, тимчасово вилучено та поміщено для зберігання на спец майданчик Гуляйпільського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області за адресою: Запорізька область, м. Гуляйполе, вул. Велика, 11.

Постановою слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 16.03.2020 року вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами та знаходиться на території Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Возз`єднання України, 32.

З матеріалів клопотання вбачається, що зазначене у клопотанні слідчого майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тобто має ознаки речового доказу у даному кримінальному провадженні .

Тому, враховуючи вищевказані обставини та вимоги закону, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна як арешт такого майна, отже, слід накласти арешт на вказане в клопотанні слідчого майно.

Із поданого клопотання, слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розуміючи, що арешт вказаного майна не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної цивільної діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправдним та необхідним у даному кримінальному провадженні.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна, поданого у кримінальному провадженні № 0000277, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 та велосипед, які являються предметом вчинення кримінального правопорушення та містять на собі сліди його вчинення з позбавленням їх власників права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Ухвала слідчого судді виконується негайно та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1