Справа № 487/47/21
Провадження № 1-кс/487/432/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.01.2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру,-
ВСТАНОВИВ:
05.01.2021 року слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді із вказаним клопотанням, в якому просила продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001101 від 26.11.2018 за ч.2 ст.365 КК України на дванадцять місяців, тобто до 12.01.2022.
Дане клопотання мотивоване тим, що Першим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001101 від 26.11.2018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України. Наразі, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування кримінального провадження, в органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні певної кількості слідчих та процесуальних дій, виконання та завершення яких потребує додаткового часу. Строк досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню спливає 12.01.2021 року, досудове розслідування до вказаного строку неможливо завершити з об`єктивних причин, у зв`язку з чим, слідчим скеровано до суду клопотання про продовження строку досудового розслідування.
Слідчий у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги клопотання просила задовольнити.
Дослідивши клопотання, а також матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку досудового розслідування, слідчий суддя дійшов до наступного.
Із матеріалів клопотання встановлено, що Першим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001101 від 26.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.07.2001 працівники Приморського PB ОМУ УМВС України в Одеській області (далі - працівники міліції) здійснили обшук приміщення фірми ООО НПФ «Юнона ЛТД», де на посаді бухгалтера працювала ОСОБА_5 , та вилучили велику кількість харчової продукції, яка належала ОСОБА_6 . Цього ж дня між ОСОБА_5 та працівниками міліції сталася сутичка, в результаті якої вона зазнала тілесних ушкоджень. У зв`язку з цим ОСОБА_5 зверталась зі скаргами до Приморської районної прокуратури м. Одеси, прокуратури м. Одеси, Генеральної прокуратури України та судів з вимогами визнати дії працівників міліції незаконними.
У грудні 2001 року суд направив скаргу ОСОБА_5 до прокуратури Суворовського району м. Одеси, яка відмовила ОСОБА_5 у порушенні кримінальної справи щодо працівників міліції за відсутністю в їхніх діях складу злочину. Заявниця намагалася оскаржити вказану постанову у Апеляційному суді Одеської області, проте безрезультатно.
Разом з цим у вересні 2001 року щодо ОСОБА_5 було порушено кримінальну справу за підозрою у заподіянні працівникам міліції легких тілесних ушкоджень, а також обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.
Проте, у ході розгляду Апеляційним судом Одеської області вказана кримінальна справі двічі поверталась на новий розгляд до місцевого суду - Суворовського районного суду м. Одеси.
Так, за результатами судового розгляду 10.10.2008 Суворовський районним судом м. Одеси ОСОБА_5 було визнано невинною та виправдано у зв`язку з відсутністю у її діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Не погоджуючись із вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 10.10.2008, органами прокуратури в Одеській області подано апеляційну скаргу, в якій прокурором зазначалось, що в обґрунтування необхідності виправдування ОСОБА_5 , місцевий суд послався на порушення крмінального-процесуального закона, які допущені органом досудового слідства при порушенні та розслідуванні кримінальної справи, а також на відсутність в діях ОСОБА_5 складу злочину. Проте, як вказує прокурор, в матеріалах кримінального провадження наявні достатні доказі вчинення ОСОБА_5 злочину, в якому вона обвинувачується, а ті обставини, що суд в вироку фактично признав незаконним проведений співробітниками правоохоронних органів обшук, в ході проведення якого ОСОБА_5 скоїла злочин, свідчить про, те що суд вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, у зв`язку з тим, що у вказаному кримінальній справі розглядається не законність дій працівників міліції, а факт спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень співробітникам міліції при виконанні ними службових обов`язків.

Колегія суддів судової палати по кримінальних справах апеляційного суду Одеської області, розглянувши апеляційну скаргу прокурора на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 10.10.2008, окрему постанову Суворовського районного суду м. Одесі від 10.10.2008, 10.02.2009 апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 10.10.2008 відносно ОСОБА_5 та окрему постанову Суворовського районного суду м. Одесі від 10.10.2008 - без змін.

19.01.2010 суддя колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України, розглянувши касаційне подання на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 10.10.2008, окрему постанову Суворовського районного суду м. Одесі від 10.10.2008 та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10.02.2010, залишив касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судами першої та апеляційної інстанції без задоволення, вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 10.10.2008, окрему постанову Суворовського районного суду м. Одесі від 10.10.2008 та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10.02.2010 без змін.

Крім того ОСОБА_6 скаржився на дії працівників міліції щодо незаконного вилучення та передання на зберігання приватній фірмі «Дікс» харчової продукції, яка належала йому та ОСОБА_5 на праві власності. Після невдалих спроб оскаржити до органів прокуратури обшук та виїмку, ОСОБА_6 подав позов до Господарського суду Одеської області, вимагаючи повернення його власності та компенсації за втрачений прибуток.
Провадження завершилось ухваленням рішення Господарського суду Одеської області від 18.01.2002, яким на користь ОСОБА_6 , як суб`єкта підприємницької діяльності, з підприємства «Дікс» стягнуто 101453,70 грн у рахунок вартості незаконно отриманого майна, яке належало ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Разом з цим, вказаним рішенням встановлено, що обшук та виїмка здійснені в рамках кримінальної справи відносно посадових осіб ТОВ НПФ «Юнона ЛТД» визнані незаконним, а також взагалі відкриття вказаної кримінальної справи в подальшому було рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.05.2002 визнано незаконним.
Водночас, 01.12.2006 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подано заяву до Європейського суду з прав людини за пунктом 1 статті 6 та статтею 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод на надмірну тривалість кримінального провадження і відсутність у національному законодавстві ефективних засобів юридичного захисту, непроведення на національному рівні ефективного розслідування її твердження про жорстоке поводження працівниками органів дізнання та слідства, про було повідомлено Уряд України, а також за статтею 1 Протоколу № 4 та статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції у зв`язку з виїмкою продукції, яка належала заявникам, передання її приватній фірмі.

Рішенням ЄСПЛ «Горковлюк та Кагановський проти України» від 04.08.2018 констатував порушення процесуального аспекту статті 3 Конвенції, порушення щодо непроведення ефективного розслідування на національному рівні тверджень ОСОБА_5 про жорстоке поводження пункту 1 статті 6, статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а саме надмірної тривалості кримінального провадження і відсутності у національному законодавстві ефективних засобів юридичного захисту.

До того ж, Рішенням ЄСПЛ «Горковлюк та Кагановський проти України» від 04.08.2018 суд постановив наявність порушень статті 1 Першого протоколу до Конвенції щодо другого заявника ОСОБА_6 в аспекті втручання держави у майнові права заявника та незаконним вилученням продукції, яка належала заявникам, з подальшим передання товарів приватній фірмі.

Водночас, рішенням ЄСПЛ «Горковлюк та Кагановський проти України» від 04.08.2018 заявникам присуджено компенсації у розмірі 10000 (десять тисяч) євро та 5000 (п`ять тисяч) євро, які мають бути конвертовано в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу, і виплачена Урядом протягом тримісячного строку.
За таких обставин, та з огляду на те що, виплачені за рішенням ЄСПЛ «Горковлюк та Кагановський проти України» від 04.08.2018 грошові кошти є збитками Державного бюджету України, на цей час є достатні підстави вважати, що службові особи правоохоронних органів в Одеській області неналежно виконували свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам держави та окремих громадян, а тому в діях працівників правоохоронних органів в Одеській області вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Постановою слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 від 04.11.2019 року зазначене кримінальне провадження було закрито.
22.06.2020 року постановою першого заступника прокурора Одеської області ОСОБА_7 було скасовано постанову про закриття кримінального провадження №0001101.
Як вбачається з матеріалів клопотання, в ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження, виконанні наступні слідчі (розшукові) заходи: проведено огляд матеріалів кримінальної справи № 3 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України (в редакції 1960 року); призначено та проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_5 , відповідно до висновку № 2446 від 18.09.2020 встановлена наявність у останньої тілесних ушкоджень, що відносяться до категорії легких; визначено статус ОСОБА_5 , про що останній вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілої та допитано з приводу обставин кримінального правопорушення; надані доручення у порядку ст. 40 КПК України оперативному підрозділу Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України встановити місцеперебування колишніх працівників Приморського PB ОМУ УМВС України в Одеській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , якими затримувалась ОСОБА_5 ; допитано у якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_11 ; надані доручення у порядку ст. 40 КПК України оперативному підрозділу Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо встановлення осіб, які могли бути очевидцями подій затримання ОСОБА_5 та спричинення їй тілесних ушкоджень працівниками Приморського PB ОМУ УМВС України в Одеській області, а також проведено ряд інших слідчих (розшукових) дій.
Разом з тим, слідчий у своєму клопотанні посилався на те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001101 закінчується 12.01.2021 року, завершити досудове розслідування до вказаного строку не надається можливим, оскільки необхідно здійснити ряд слідчих та оперативно-розшукових дій для повного, об`єктивного та всебічного дослідження обставин кримінального провадження та прийняття законного та обґрунтованого рішення, а саме: встановити та допитати у якості свідків колишній працівників ТОВ НПФ «Юнона ЛТД» ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які 24.07.2001 були присутні при проведенні обшуку на вищезазначеному підприємстві; встановити та допитати ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які були залучені у якості понятих до проведення вказаної слідчої дії; встановити місцезнаходження ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та провести їх деталізовані допити; отримати та провести тимчасовий доступ до відеокасети (речового доказу у кримінальній справі № 1-50/08); оглянути кримінальну справу
№ 77 за фактом використання підроблених документів посадовими особами ТОВ НВФ «Юнона ЛТД», виконати інші слідчі (розшукові) дії, необхідність яких виникне в ході проведення досудового розслідування.
Відповідно до ч.1 ст.295-1 КПК України, у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.
Положеннями ч.2 ст.219 КПК України встановлено, що строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить, зокрема, вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Згідно частини 1 статті 294 КПК України якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини 4 статті 219 цього Кодексу.
Пунктом 3 частини 4 ст.219 КПК України встановлено, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Враховуючи те, що підозру нікому не пред`явлено, для виконання слідчих та оперативно-розшукових дій необхідний додатковий час, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк досудового розслідування на дванадцять місяців.
Керуючись ст.ст. 219, 294, 295, 295-1 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру задовольнити.
Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001101, внесеному до ЄРДР 26.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України на дванадцять місяців, тобто до 12.01.2022 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1