МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
19 листопада 2020 року Справа №370/2670/20
Номер провадження № 1-кс/370/616/20
Слідчий СВ Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області за погодженням з прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області звернувся до слідчого судді Макарівського районного суду Київської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на наявність щодо неї обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також вказував на те, що застосування інших запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити із викладених у ньому підстав.
Підозрювана та її захисник у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили, просили суд застосувати менш суворий запобіжний захід, а саме домашній арешт у нічний час, який би в повній мірі зміг запобігти вказаних прокурором ризикам.
Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши його матеріали, суд керується наступним.
17.11.2020 року близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходилася за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 та в цей час до її подвір`я зайшов місцевий житель ОСОБА_7 , який попросив налити йому горілки та дати поїсти, на що ОСОБА_5 погодилась. Після цього ОСОБА_7 з дозволу ОСОБА_5 зайшов до приміщення кухні житлового будинку за вищевказаною адресою, де вони спільно із ОСОБА_5 почали розпивали спиртні напої. Під час розпивання алкогольних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на побутовому ґрунті виникла сварка, яка переросла в штовханину, що супроводжувалася взаємними образами із нецензурною лексикою, під час якої ОСОБА_5 звинувачувала ОСОБА_7 у вчиненні дрібних крадіжок з території її домоволодіння.
У ході даного конфлікту, перебуваючи в приміщенні кухні вказаного житлового будинку, ОСОБА_5 почала виганяти ОСОБА_7 з будинку та виштовхувала останнього в плечі на вулицю. Вийшовши на поріг будинку, ОСОБА_7 послизнувся та впав на землю на спину, а ОСОБА_5 продовжувала його проганяти зі свого двору. Коли ОСОБА_7 піднявся, він почав також штовхати в плечі ОСОБА_5 , яка не втримавшись на ногах впала на порозі будинку, і в цей час ОСОБА_7 схопив рукою фалангу пальця на лівій нозі ОСОБА_5 та почав його викручувати. У подальшому ОСОБА_8 відштовхнула від себе ОСОБА_7 , піднялася та почала знову виштовхувати останнього в плечі, проганяючи останнього з території свого подвір`я, проте він дану територію не покидав.
У результаті вищевказаної неправомірної поведінки ОСОБА_7 , ОСОБА_5 розлютилася на нього, і в цей час у неї виник умисел на заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, маючи на меті спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , з мотивів помсти за неправомірну поведінку та образи з боку останнього, ОСОБА_5 , 17.11.2020 року близько 19 год. 00 хв., перебуваючи на подвір`ї власного домоволодіння по АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, взяла в праву руку дерев`яну ніжку від столу коричневого кольору, яка стояла на кутку поряд з господарським приміщенням на подвір`ї, після чого вказаною дерев`яною ніжкою від столу нанесла удари в різні частини тулуба ОСОБА_7 , зокрема нанесла ОСОБА_7 , декілька ударів по руках, потім декілька ударів по його ногах та декілька ударів в область ребер.
У результаті злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер, верхньої і нижньої кінцівок зліва, поєднану травму тіла, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, і від яких ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у Фастівській ЦРЛ.
18.11.2020 року о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
19.11.2020 року з додержанням порядку та строків, встановлених ст.ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.
Підозра у вчиненні злочину обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події від 18.11.2020 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено: знаряддя злочину, а саме дерев`яну ніжку від столу зі слідами речовини бурого кольору зовні схожою на кров, крім того на території домоволодіння та біля вхідних дверей до будинку було виявлено чисельні сліди речовини бурого кольору зовні схожою на кров;
- протоколом огляду місця події від 18.11.2020 року, в ході якого ОСОБА_9 , надала для огляду покривало червоно-чорного кольору, чоловічу шапку чорного кольору та резинові колоші чорного кольору, які вилучено в якості речового доказу до Макарівського ВП;
- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка повідомила, що 17.11.2020 року на протязі дня вона знаходилася за місцем свого проживання та в період часу з 19 год. до 21 год. ОСОБА_5 , перекинула через ворота на територію подвір`я ОСОБА_9 , речі, а саме: покривало червоно-чорного кольору, чоловічу шапку чорного кольору та резинові галоши чорного, та в подальшому остання впізнала шапку та резинові колоші і повідомила, що на передодні бачила одягненим в дані речі ОСОБА_7 , який допомагав їй по господарству. Крім того повідомила, що ОСОБА_7 підтримував дружні стосунки з ОСОБА_5 , протягом останніх декількох років, проте між ними неодноразово виникали конфлікти, під час яких ОСОБА_5 , била ОСОБА_7 , який отримував тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, проте до працівників поліції по даних фактах не звертався;
- показаннями свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що 17.11.2020 року близько 23 год. він повертався до місця свого проживання під час чого в АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , він побачив останню та місцевого жителя ОСОБА_7 , який лежав на землі та крутився. Після чого ОСОБА_10 , припаркував свій автомобіль біля подвір`я та до нього підійшла ОСОБА_5 , яка повідомила, що між ними сталася сварка і вони побилися та попросила ОСОБА_10 , допомогти їй відтягнути кудись від її подвір`я ОСОБА_7 , проте він відмовився та сказав викликати швидку допомогу чи працівників поліції, після чого ОСОБА_10 , пішов до свого будинку. Крім того ОСОБА_10 , повідомив, що між ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 , доволі часто виникали конфлікти через вживання спиртного, під час яких ОСОБА_5 , проявляла агресію та фізичну силу відносно ОСОБА_7 ;
- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка повідомила, що 17.11.2020 року перебувала на зміні в бригаді швидкої медичної допомоги та близько 23 год. 20 хв. надійшло повідомлення від жінки про те, що на узбіччі дороги по АДРЕСА_1 лежить невідомий чоловік. Після чого, приїхавши на вказане місце бригадою ШМД було виявлено чоловіка з чисельними тілесними ушкодженнями, який нічого не міг повідомити з даного приводу, та його було доставлено до Фастівської ЦРЛ для надання допомоги;
- показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який повідомив, що ОСОБА_7 , являється його батьком, та на протязі останніх десяти років він проживав окремо від сім`ї та міг зловживати спиртними напоями та підтримував спілкування з місцевою жителькою с. Бишів ОСОБА_5 . Під час чого між останньою та ОСОБА_7 , виникали конфлікти через вживання спиртного, під час чого ОСОБА_5 , неодноразово наносила тілесні ушкодження ОСОБА_7 , у вигляді переломів ребер та вибитих зубів, проте останній відмовився від допомоги сина ОСОБА_12 у вирішенні даних конфліктів.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України у даному кримінальному провадженні обгрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Пашківка Макарівського району Київської області, українка, громадянка України, вдова, пенсіонерка, раніше не судима, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході розгляду клопотання та дослідження поданих матеріалів було встановлено наявність наступних ризиків, про які зазначив прокурор.
Так, ризик переховування ОСОБА_5 , від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрювана, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є тяжким злочином, та покарання за який становить від 7 до 10 років позбавлення волі може намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду. Підозрювана ОСОБА_5 , вдова, не має на вихованні неповнолітніх дітей, тобто не має стійких соціальних зв`язків, а тому у бідь-який час може змінити місце проживання, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 , може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_5 , володіє інформацією про потерпілого ОСОБА_12 , та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які є місцевими жителями с. Бишів Макарівського району Київської області та які надають показання, що підтверджують підозру про вчинення вищевказаного злочину ОСОБА_5 , а тому остання, усвідомлюючи вирішальну роль їхніх показань у кримінальному провадженні, може незаконно впливати на вказаних осіб, змушуючи їх змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.
Також слідчий суддя погоджується з прокурором щодо наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, за яким підозрювана ОСОБА_5 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так із показань свідка ОСОБА_9 , слідує, що одразу після вчинення злочину підозрювана ОСОБА_5 перекинула через паркан на територію сусіднього подвір`я за місцем проживання свідка ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 речі потерпілого ОСОБА_7 , а саме його взуття та шапку. Після цього підозрювана ОСОБА_5 , намагалася відтягнути ОСОБА_7 , від свого домоволодіння, про що просила допомогу свідка ОСОБА_10 , проте він їй відмовив у допомозі, що свідчить про те, що підозрювана ОСОБА_5 тим самим намагалася приховати злочин, заплутати слідство та таким чином уникнути кримінальної відповідальності. Отже, підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Разом із тим, посилання прокурора на те, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти вищевказаним встановленим ризикам, є суто формальним та необґрунтованим.
За змістом ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ. Такий обов`язок покладено на суд також з огляду на ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція) та практику ЄСПЛ як джерело права.
Порушення вимог п. 3 ст. 5 Конвенції у справі «Цигоній проти України» полягало в тому, що рішення судів про продовження строку тримання заявника під вартою не містили належних та достатніх підстав для такого тримання та національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.
Так, згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Іншими словами, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, щодо обґрунтованості підозри та наявності відповідних ризиків, але не доведе обставин, щодо неможливості інших запобіжних альтернативних заходів запобігти вказаним ризикам, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого відповідні обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
На думку слідчого судді, в повній мірі запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам зможе застосування менш суворого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного відповідних процесуальних обов`язків до ч. 5 ст. 194 КПК України.
Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ст. 181 КПК України).
Слідчий суддя вважає, що застосування вказаного вище альтернативного запобіжного заходу в повній мірі дозволить запобігти встановленим ризикам та забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків. При цьому, враховуючи те, що підозрювана проживає одна, з метою необхідності забезпечення своєї життєдіяльності, а саме придбання продуктів, ліків, доцільно буде заборонити їй залишати житло в нічний час доби.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.
Керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 183, 194-196, 372 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого СВ Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області за погодженням з прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області - задовольнити частково.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, що полягає у забороні їй залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час з 22-00 години до 07-00 години наступного дня, строком до 17.01.2021 року включно.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти та відібрати зобов`язання невідкладно прибути до місця свого проживання.
Виконання ухвали доручити Макарівському ВП Ірпінського ВП ГУ НП у Київській області.
Визначити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки: не залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , у нічний час з 22-00 години до 07-00 години наступного дня; прибувати до слідчого Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області чи іншої визначеної в порядку чинного законодавства України службової особи за їх викликом; заборонити спілкуватися з свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та є чинною по 17.01.2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 19.11.2020 року о 17-30.

Слідчий суддя ОСОБА_1