Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004450 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Суми, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , судимого:

1) вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.12.2007 року

за ч.2 ст.189 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

2) вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області

від 16.05.2017 року за ч.2 ст.185 КК України на підставі ст.71 КК України

на 4 місяці 5 днів арешту;

3) вироком Зарічного районного суду м. Суми від 22.11.2017 року

з урахуванням змін, внесених ухвалою Апеляційного суду

Сумської області від 22.06.2018 року, за ч.2 ст.185 КК України на підставі

ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 4 місяці позбавлення волі, звільненого

13.02.2018 року у зв`язку з відбуттям покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року,

у с т а н о в и л а :
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 14.07.2020 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

В апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що щиро кається у вчиненому, звертає увагу на відсутність позову, а тому просить вирок суду першої інстанції змінити і пом`якшити призначене йому покарання до 1 року 6 місяців позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача; доводи обвинуваченого і захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим і вмотивованим; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_7 вчинив закінчений замах на крадіжку майна ОСОБА_8 , за наступних обставин.

13 травня 2019 року близько 17 години 25 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи на вул. О. Гончара, 96 в м. Києві, помітив мобільний телефон Samsung Galaxy A7, який знаходився у кишені дитячого візка і належав ОСОБА_8 . Реалізовуючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , скориставшись тим, що ОСОБА_8 не звертає на нього увагу і що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до дитячого візка і повторно таємно викрав з його кишені мобільний телефон Samsung Galaxy A7 з sim-карткою оператора Київстар, який був у чохлі, загальною вартістю 3 383 гривні 33 копійки. ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки його дії були викриті ОСОБА_9 , який висловив вимогу зупинитись та повернути викрадене майно.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними в ньому доказами, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, є вірною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли зміну або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів в апеляційній скарзі про суворість призначеного покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який неодноразово судимий за вчинення тотожних злочинів, не працює, обставини, що пом`якшують покарання, визнання вини та щире каяття, відсутність обставин, що його обтяжують, тобто взяв до уваги ті дані й обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі, і правильно призначив покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті закону України про кримінальну відповідальність на строк, близький до мінімального.

Саме таке покарання, на переконання колегії суддів, буде необхідним й достатнім для досягнення його мети, яка полягає не тільки в карі, а й виправленні обвинуваченого та запобіганні вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Тому підстави для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання, як про це порушується питання в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2