Дата документу 11.01.2021 Справа № 318/1066/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 318/1066/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/146/21 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області

розглянула 11 січня 2021 року у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 2 березня 2020 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Велика-Знам`янка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:
16 березня 2017 року близько 14 години, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись біля зупинки громадського транспорту, яка розташована біля магазину «ДімаМарина», який розташований за адресою: Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський район, с. Велика-Знам`янка, вул. Українська (Пролетарська), 93, знайшов металевий предмет, зовні схожий на кастет, який став носити при собі без передбаченого законом дозволу.
17.03.2017 в період часу з 16 години 33 хвилин до 17 години 04 хвилини в ході огляду місця події, що проводився на ділянці місцевості, яка розташована напроти будівлі Великознам`янської сільської ради, за адресою: Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський район, с. Велика-Знам`янка, вул. Українська (Пролетарська), буд. 74 було виявлено та вилучено вищезазначений металевий предмет, зовні схожий на кастет, який згідно висновком судової криміналістичної експертизи холодної зброї № 2-228 від 28.03.2017 є холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовленої саморобним способом по типу - кастетів спрощеної конструкції.

Вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 2 березня 2020 року:
ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України та йому призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник не погоджується з оскаржуваним вироком, вважає, що він ухвалений з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх доводів зазначає про неповноту судового розгляду, оскільки речовий доказ не був покладений в основу обвинувального вироку, при цьому, сторона захисту наполягала на досліджені речового доказу, однак місцевий суд доводи захисту проігнорував, не давши оцінки стосовно їх обґрунтованості чи необґрунтованості, та повної відповіді щодо доцільності чи недоцільності дослідження речових доказів.

Крім того, вказує, що суд в порушення вимог ст.ст. 214, 223, 237 КПК України поклав в основу обвинувального вироку протокол огляду місця подій, оскільки належних підстав для проведення даної слідчої дії проведена до внесення відомостей до ЄРДР не було.

Також вказує, що залишено судом поза увагою той факт, що після вилучення «кастету» слідчим не було складено протоколу тимчасового вилучення майна, в порядку ст.. 167, 168 КПК України.

Просить скасувати вирок суду першої інстанції.

При апеляційному розгляді захисник уточнила апеляційні вимоги, зазначивши про необхідність призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Враховуючи, що ОСОБА_8 належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, з урахуванням відсутності питань, які б погіршували правове становище обвинуваченого та, беручи до уваги позицію захисника, який просив апеляційний розгляд проводити у відсутність обвинуваченого, апеляційний суд у відповідності до ч.4 ст. 401, ч. 4 ст. 405 КПК України проводить апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_8 .

Позиції учасників судового провадження.

Захисник у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні заперечував вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно із ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд установлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Ухвалюючи вирок, місцевий суд повинен був дати остаточну оцінку кожному доказу з точки зору його допустимості, належності, достовірності, а сукупність доказів на предмет достатності задля висновку доведеності провини - для правильного встановлення всіх обставин провадження, що відповідало б вимогам ст. 94 КПК України.

Однак, судом першої інстанції вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані належним чином, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Місцевий суд, в порушення вимог ст. 94 КПК України стосовно оцінки доказів, що ґрунтується на всебічному, повному їх дослідженні, в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття відповідного процесуального рішення.

Місцевий суд побудував своє рішення про винуватість ОСОБА_8 на не достатньо перевірених доказах, без повного, всебічного, об`єктивного дослідження та аналізу усіх наявних у кримінальному провадженні доказів.

Твердження захисника щодо допущення місцевим судом істотних порушень норм процесуального права при розгляді вказаного провадження, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення, слід визнати аргументованими, оскільки судом, в контексті положень ст. 94 КПК України взагалі не проаналізований доказ, який міг вплинути на його висновки, а саме протокол огляду місця події від 17.03.2017 року(а.п. 182-186) та не досліджено безпосередньо самого речового доказу.

Так, місцевий суд, дослідивши протокол огляду місця події від 17.03.2017 року, не проаналізував його в контексті вимог ч.1 ст. 237 КПК України, згідно яких огляд місцевості, приміщення, речей та документів проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Проведення огляду особи положеннями цієї статті не передбачено.

Протокол огляду місця події не отримав оцінки місцевого суду в контексті викладеної у Постанові Верховного суду від 21.01.2020 року правової позиції (справа № 381/2316/17, провадження № 51- 2344км19).

Слід зазначити, що суд допустив формальне ставлення до оцінки протоколу огляду, оскільки, покладаючи даний доказ в основу обвинувального вироку, не спростував доводів сторони захисту щодо недопустимості як доказу протоколу огляду місця події внаслідок фактичного здійснення слідчим особистого обшуку ОСОБА_8 , під час якого в нього було вилучено металевий предмет сріблястого кольору, зовні схожий на кастет.

Як наслідок, районний суд взагалі не відповів на доводи сторони захисту щодо порушення органом слідства вимог ч.3 ст. 214 КПК України стосовно фактичної проведеної слідчої дії до внесення до ЄРДР відомостей про скоєне кримінальне правопорушення.

Отже, місцевий суд не перевірив протокол огляду місця події від 17.03.2017 року на предмет допустимості (ст.ст. 86, 87 КПК України) та передчасно поклав його в основу обвинувального вироку відносно ОСОБА_8 .

Крім того, безпосереднє дослідження самого речового доказу має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення, оскільки безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами, здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у частині 1 статті 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Проте, місцевим судом всупереч вищенаведеного, не було оглянуто самого речового доказу кастету, хоча сторона захисту наполягала на його огляді, що призвело до порушення засад кримінального провадження: презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункти 10, 13, 15 статті 7 КПК України).

З цього приводу одночасно слід окремо наголосити на невизнанні ОСОБА_8 провини в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

Така позиція ОСОБА_8 щодо висунутого обвинувачення вимагало від суду повного об`єма дослідження доказів, зокрема і речового доказу, на чому сторона захисту наполягала.

Отже, місцевий суд припустився спрощеного підходу до дослідження доказів, оскільки лише у певному випадку, що окреслений ч.3 ст. 349 КПК України допустима скорочена процедура судового розгляду.

Наведенні порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили суду постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що сукупність зазначених порушень є істотними та процесуально неприпустимими, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, змагальності сторін та одночасно обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, що передбачено ст. 370 КПК України як обов`язкові вимоги, які містяться і у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати.

Одночасно колегія суддів зауважує, що, виходячи з такої засади кримінального провадження як безпосередність дослідження доказів відповідно до п.16 ч.1 ст.7, ст. 23 КПК України та правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 05.12.2018 року у справі № 301/2178/13-к (п.31), беручи до уваги доводи апеляційної скарги захисника згідно ч.1 ст. 404 КПК України і враховуючи відсутність клопотання відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України щодо повторного дослідження доказів або дослідження доказів, які не досліджувалися в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі давати доказам іншу оцінку, ніж та, яку дав суд першої інстанції, якщо наданих доказів не було безпосередньо досліджено під час апеляційного перегляду кримінального провадження.

Таким чином, апеляційний суд, з огляду на сукупність вище наведених обставин, позбавлений можливості проаналізувати з дотриманням вимог ст. 94 КПК України доводи сторони захисту.

Приймаючи до уваги встановлений факт істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, який допущено судом першої інстанції, виходячи з положень ч.6 ст. 9 КПК України та загальних засад кримінального провадження, а саме вимог ст. 7 КПК України стосовно верховенства права та законності, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваний вирок, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409, ч.1 ст. 412, ст. 415 КПК України, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

При новому розгляді суду необхідно усунути порушення, з дотриманням встановленого законом порядку повно та всебічно перевірити доводи сторони захисту та прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 2 березня 2020 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4