Справа№751/5073/20
Провадження №1-в/751/235/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2020 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника ДУ «Чернігівська виправна колонія №44» ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення ДУ «Чернігівська виправна колонія №44» клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання,-

ВСТАНОВИВ :

Засуджена ОСОБА_5 , яка відбуває покарання в ДУ «Чернігівська виправна колонія №44», звернулась до суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

У судовому засіданні засуджена ОСОБА_5 своє клопотання підтримала, просила задовольнити.

Захисник у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити.

У судовому засіданні представник Чернігівської виправної колонії №44 заперечила щодо застосування відносно засудженої умовно-дострокового звільнення. Вважає, що на даний час засуджена своєю поведінкою не довела своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши засуджену, захисника, представника ДУ «Чернігівська виправна колонія №44», думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи та клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженої, що підтверджується її сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженої, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Так, Вінницький апеляційний суд вироком від 28.12.2018 року засудив ОСОБА_5 за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі.

Як вбачається з особової справи, засуджена відбуває покарання з 13.02.2019 року, кінець строку 13.02.2021 року.

По прибуттю до установи 17.10.2019 року рішенням комісії установи була розподілена до відділення СПС №1 та працевлаштована до швейного підприємства установи швачкою бригади №14, до праці відноситься загалом добре, відсоток особистого внеску знаходиться на середньому рівні, лише січні, лютому та березні місяцях 2020 року мала відсоток особистого внеску на високому рівні.

Відповідно до характеристики адміністрації ДУ «Чернігівська виправна колонія №44» ОСОБА_5 відбула встановлену законом частину строку покарання, за весь період відбування покарання характеризувалась не задовільно, але на даний час характеризується задовільно. Поведінка засудженої за весь час відбування покарання не є сумлінною, двічі притягувалась до дисциплінарної відповідальності, мала два стягнення, які нещодавно погашені у встановленому законом порядку, до праці відноситься загалом добре, заохочення не оголошувались, враховуючи вищевикладене, а також те, що держава вже неодноразово надавала засудженій можливість уникнути позбавлення волі, двічі звільнялася умовно-достроково, застосовувався іспитовий строк, але засуджена правильних висновків для себе не зробила, знову скоїла новий злочин, а тому не має впевненості у подальшій самокерованій правослухняній поведінці засудженої, не заслуговує на умовно - дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України.

Відповідно до психологічної характеристики на даний час готовність засудженої ОСОБА_5 до самокерованої правослухняної поведінки слабке.

При вирішенні заявленого клопотання, суд враховує також стан здоров`я засудженої, але не вважає його визначальним при вирішенні питання про застосування умовно-дострокового звільнення у відповідності до ст.81 КК України, застосування якої не ставиться в залежність від стану здоров`я засудженої особи.

Крім того, відбуття встановленої законом частини строку покарання не є достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а викладені в характеристиці і висновку до неї обставини у своїй сукупності не дають підстав для такого звільнення.

Таким чином, суд, враховуючи всі докази в провадженні, дійшов висновку, що засуджена не довела своє виправлення, застосування відносно неї умовно - дострокового звільнення від відбування покарання буде передчасним, а отже в задоволенні клопотання засудженої слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 370-372, 376, 395, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Суддя ОСОБА_1