№ 207/1148/20
№ 1-в/207/170/20
УХВАЛА

04 вересня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинска Дніпропетровскої області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське подання начальника Південного районного відділу філії державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області про приведення вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.06.2020 року у відповідність до вимог закону "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року №2617-VІІІ та вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

До Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшло подання начальника Південного районного відділу філії державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 якого засуджено за ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 309, 70 ч.1 КК України Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.06.2020 року до 3 років позбавлення волі, зі звільненням від покарання з випробуванням строком на 1 рік, перебуває на обліку в Південному районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області з 20.08.2020 року.

У зв`язку із тим, що 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VІІІ, яким внесено зміни до ч. 1 ст. 185 КК України та встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, на підставі ч.ч. 1, 3 ст. 5, ч. 3 ст.74 КК України орган пробації звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому.

Представник органу пробації, прокурор, засуджений про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Неявка належним чином повідомлених учасників процесу не перешкоджає розгляду питання по суті ( ч. 4 ст. 539 КПК України).

При вирішенні подання суд виходить з наступного.

01.07.2020 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»за№ 2617-VIII від 22.11.2018, яким до санкції ч. 1ст. 185 КК України внесено зміни та визначено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Таким чином, з 01.07.2020 р. покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі не відповідає санкції вказаної норми закону.

Частиною першою статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України за діяння, вчинене до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018, на цей час іспитовий строк не закінчився та продовжується виконання вироку, суд дійшов висновку, що на нього поширюються положення ч.1 ст. 5 КК України.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст.537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України визначено, що під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

За положеннями ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

З аналізу статті 5 КК Українивбачається, що пом`якшення кримінальної відповідальності здійснюється шляхом зміни у бік пом`якшення санкції тієї чи іншої норми Особливої частини КК України, або іншим чином, зокрема при пом`якшенні санкції норми Особливої частини КК новий закон може скасовувати найбільш тяжке серед альтернативних основних покарань.

Приймаючи до уваги, що Закон України № 2617-VIII від 22.11.2018 скасовує можливість застосування за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку про необхідність пом`якшення, покарання призначеного ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 74 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання Південного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про вирішення питання про приведення вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.06.2020 року у відповідність до вимог закону щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 , - задовольнити.

Привести у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.06.2020 та вважати ОСОБА_3 засудженим: за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 2 (два) роки обмеження волі; за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На ухвалу протягом семи діб з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1