Справа № 561/398/20
ВИРОК
іменем України
26 листопада 2020 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у смт Зарічне Рівненської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 14 лютого 2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кузнецовськ Рівненської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, непрацюючого, інваліда з дитинства 3-ої групи, раніше судимого, а саме: вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн, вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 травня 2018 року за ч. 3 ст. 297 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із випробуванням та встановленням трирічного іспитового строку, вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки із випробуванням та встановленням дворічного іспитового строку, вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 23 серпня 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із випробуванням та встановленням дворічного іспитового строку, вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 січня 2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1, ч. 4 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць, вироком Кузнєцовського міського суду Рівненської області від 27 квітня 2020 року за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на 5 (п`ять) років і 6 (місяців), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , утримуваного в ДУ Рівненський слідчий ізолятор, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2020 року ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні медичного центру ПП Сантана-М, що по вул. Райдужній 59-Б у м. Києві, де у період з 11 листопада 2019 року по 28 лютого 2020 року проходив курс лікування від наркотичної залежності, отримав від працівників цього закладу рецепти форми №3 н аправо придбання препарату Метадон. У невстановлений досудовим розслідуванням дату, час та місці ОСОБА_4 на підставі рецепту придбав препарат Метадон 3Н, який зберігав при собі з метою подальшого збуту.
Після цього 20 лютого 2020 року ОСОБА_4 , перебуваючи у смт Зарічне, Рівнеснької області поблизу магазину Асорті, щопо вул. Центральній, 72, завідомо знаючи про заборону вільного обігу наркотичних засобів, у порушення вимог ст. 6, 7 12 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15 лютого 1996 року №60/95-ВР. Діючи умисно, повторно. З корисливих мотивів та з метою особистого збагачення , незаконно продав за суму 1000,00 (одна тисяча) гривень ОСОБА_6 (особі зі зміненими анкетними даними) наркотичний засіб Метадон, массою 0,1178 г у формі п`яти таблеток, які містились в одному фрагменті блістера. Наркотичний засіб Метадон згідно списку №1 таблиці ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, затвердженого постановою КМУ №770 від 06 травня 2000 року належить до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав у повному обсязі свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Під час допиту вказав, що перебуваючи 20 лютого 2020 року у смт Зарічне Рівненської області в магазині Асорті позичив ножиці для того щоб відрізати п`ять таблеток, які потім продав знайомому ОСОБА_6 (особі зі зміненими анкетними даними). Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно кримінальні правопорушення, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та матеріали щодо речових доказів і процесуальних витрат, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушенння при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно.
Судом враховано, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення 20 лютого 2020 року у смт Зарічне, за обставин, викладених у обвинувальному акті вчинене повторно, оскільки на даний час Володимирецьким районним судом Рівненської області проводится судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000073 від 07 лютого 2020 року, зокрема за ч. 1 ст. 307 КК України.
Згідно правової позиції, вказаної у п. 3 постанови пленуму Верховного суду України від 04 червня 2010 року №4 Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки за змістом статті 32 КК України повторністю злочинів визнається неодночасне вчинення однією і тією ж особою двох або більше злочинів, якщо вони: 1) передбачені тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України; 2) передбачені різними статтями Особливої частини КК і в статті, за якою кваліфікується наступний злочин, вчинення попереднього злочину зазначено як кваліфікуюча ознака. При цьому для повторності не має значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин. Стадії вчинених злочинів, а також вчинення злочинів одноособово чи у співучасті на визнання їх вчиненими повторно не впливають.
Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто зберіганні з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно, а саме коли він 20 лютого 2020 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи у смт Зарічне Рівненської області поблизу магазину Асорті зберігав та продав іншій особі заборонений наркотичний засіб - метадон.
Призначаючи покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушенння, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він є раніше судимою особою, востаннє вироком Кузнєцовського міського суду Рівненської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання по вироку Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 січня 2020 року, остаточне покарання ОСОБА_4 призначено у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили. Судом враховано, що ОСОБА_4 на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, до затримання мав постійне місце проживання.
Таким чином суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на 6 (шість) років з конфіскацією майна.
За правилами ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК при призначенні покарання за сукупністю вироків суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Як убачається з матеріалів справи, попереднім вироком Кузнєцовського міського суду Рівнеснької області від 27 квітня 2020 року у справі № 565/1498/19 (провадження № 1-кп/565/44/20) ОСОБА_4 призначено покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Визначаючи остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до нього невідбутої частини покарання за попереднім вироком з урахуванням п. б. ч. 1 ст. 72 КК України, призначити ОСОБА_4 остаточне основне покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.
Зважаючи на застосований до ОСОБА_4 з 07 березня 2020 року запобіжний захід у виді тримання під вартою строк відбування покарання рахувати з цієї дати.
Процесуальні витрати у загальній сумі 1570 гривень 10 копійок на проведення Рівненським НДЕКЦ МВС України експертиз спеціальних хімічних речовин, матеріалів, речовин та виробів за спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речових, їх аналогів та прекурсорів», підлягають до стягнення з обвинуваченого в користь держави відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна.
Остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до нього невідбутої частини покарання за вироком Кузнєцовського міського суду Рівненської області від 27 квітня 2020 року з урахуванням п. б. ч. 1 ст. 72 КК України, призначити ОСОБА_4 у виді 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дати фактичного затримання, тобто з 07 березня 2020 року
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили.
Відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, тобто з 07 березня 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи № 2.1-253/20 від 20 березня 2020 року в сумі 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень 10 копійок
Речові докази: 5 (п`ять) таблеток наркотичного засобу метадон, загальною массою 0,1178 грамм знищити.
Вирок може бути оскаржено сторонами до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1