єдиний унікальний номер справи 546/797/20
номер провадження 1-кп/546/5/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за № 0000050, відомості про яке 04.09.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, не інваліда, не депутата, не є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС, не є учасником бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 17.10.2019 Решетилівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 07.08.2020 вирок Решетилівського районного суду Полтавської області від 17.10.2019 приведено у відповідність до вимог чинного КК України та визначено засудженому покарання у виді 2 років позбавлення волі зі встановлення згідно ст. 75 КК України іспитового строку на 2 роки,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 у серпні 2020 року, маючи незняту та непогашену в установлений законом строк судимість, у період відбування покарання за вчинення умисного злочину, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у лісопосадці на околиці с. Хоружі Решетилівського району Полтавської області, незаконно, протиправно придбав, зірвавши дикоростучі рослини коноплі, які зберігаючи при собі, переніс за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 , де висушив їх, подрібнив та незаконно зберігав за вказаною адресою без мети збуту для власних потреб.
18 вересня 2020 року, під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 у АДРЕСА_2 , у приміщенні котельні будинку та гаражі, у двох паперових згортках та полімерному пакеті було виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження, яка згідно висновків судових хімічних експертиз № 2159 від 22.09.2020, № 2160 від 22.09.2020 та № 2161 від 22.09.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою канабісу в перерахунку на суху речовину 22,522 г.
Також за місцем проживання ОСОБА_4 були виявлені та вилучені предмети, за допомогою яких ОСОБА_4 вживав особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс, а саме чотири фрагменти полімерних пляшок на поверхні яких, відповідно до висновків судових хімічних експертиз № 2162 від 23.09.2020 та № 2163 від 24.09.2020, виявлено нашарування речовини коричневого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом екстрактом канабісу, загальною масою в перерахунку на суху речовину 0,376 г.
Таким чином ОСОБА_4 для власних потреб, без мети збуту, за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 , незаконно виготовив та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 22,522 г та екстракт канабісу загальною масою в перерахунку на суху речовину 0,376 г.
Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

В судове засідання з`явилися учасники кримінального провадження прокурор та обвинувачений.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, підтвердив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті, розкаявся у скоєному.
При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому необхідно обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого та що стосуються процесуальних витрат та речових доказів.

Обвинувачений погодився з думкою прокурора.

Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному та касаційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин. Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого та що стосуються процесуальних витрат та речових доказів.

Обвинувачений у судовому засіданні показав, що події, а також час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описані в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, та він їх в повному обсязі підтверджує. Пояснив, що наркотичний засіб використовував для власних потреб без мети збуту, щоб зменшити больові відчуття в очах, на яких йому проведена операція. Зазначив, що інвалідності по зору йому не було встановлено та лікарі не призначали будь-які медичні препарати із вмістом наркотичних складових, на даний час припинив вживати наркотичні засоби. Вказав, що обшук проводився у встановленому законом порядку та працівниками поліції не було допущено будь-яких неправомірних дій під час даної слідчої дії, всі вилучені речовини та предмети належали йому. Щиро розкаявся у скоєному, просив суд не позбавляти його волі.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, а його дії органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно з довідкою ГУНП в Полтавській області обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий.

Вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 17.10.2019 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 07.08.2020 вирок Решетилівського районного суду Полтавської області від 17.10.2019 щодо ОСОБА_4 приведено у відповідність до вимог чинного КК України та визначено засудженому покарання у виді 2 років позбавлення волі зі встановлення згідно ст. 75 КК України іспитового строку на 2 роки.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_4 вчинив протягом іспитового строку, встановленого вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 17.10.2019.

Відповідно до довідки КНП «Решетилівська ЦРЛ Решетилівської районної ради Полтавської області» ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, починаючи з 03.09.2020 перебуває на профілактичному обліку у лікаря-нарколога.

Компрометуючих матеріалів на ОСОБА_4 виконавчий комітет Решетилівської міської ради Полтавської області немає.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (ч. 1 ст. 65 КК України).

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, віднесено кримінальним законом до кримінальних проступків;

- особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, на утриманні осіб немає, характеризуючі негативні ознаки відсутні, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, починаючи з 03.09.2020 перебуває на профілактичному обліку у лікаря-нарколога, раніше судимий, даний кримінальний проступок вчинив протягом іспитового строку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням усіх обставин у справі, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, який у судовому засіданні визнав повністю свою вину у вчиненні кримінального проступку, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, характеристику особи обвинуваченого, те, що кримінальний проступок було вчинено протягом іспитового строку, що свідчить про те, що обвинувачений на шлях виправлення не став та мета застосування випробувального терміну по попередньому вироку не була досягнута, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (сукупність вироків).
Приймаючи до уваги, що обвинувачений засуджений вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 17.10.2019 до призначеного покарання згідно з ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків необхідно приєднати невідбуту частину покарання шляхом повного складання покарання, визначеного вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2019 року.

За правилами п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України встановлено, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться у більш суворий вид покарання виходячи з такого співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Таким чином покарання у виді обмеження волі, яке необхідно призначити обвинуваченому, слід перевести у більш судовий вид покарання за вищевказаними правилами, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання необхідно приєднати покарання, визначене вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 17.10.2019 у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

На підставі постанов про призначення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів експертом Полтавського НДЕКЦ МВС України проведено експертизи та надано висновки експерта № 2159 від 22.09.2020, № 2160 від 22.09.2020, № 2161 від 22.09.2020, № 2162 від 23.09.2020, № 2163 від 24.09.2020. Загалом розмір процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта, становить 4576,60 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Постановою старшого інспектора сектору дізнання Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 від 18 вересня 2020 року у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами: дві частини полімерних пляшок із написом на одній «Львівське» та без позначень на другій; паперовий згорток із речовиною рослинного походження, подрібненою; паперовий згорток із речовиною рослинного походження, подрібненою; полімерний прозорий пакет (кульок) із речовиною рослинного походження, подрібненою; дві частини полімерних пляшок із надписами «Оболонь» та «Арсенал».

Речові докази приєднано до матеріалів кримінального провадження та поміщено до камери зберігання речових доказів Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області.

У зв`язку з реформуванням органів поліції, відповідно до наказу Голови Національної поліції № 1001 від 21.12.2020 «Про організаційно штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Полтавській області» сектор дізнання Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ліквідовано та переведено до відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області.

Долю речових доказів слід визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 100, 124, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд
у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71, п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України ОСОБА_4 призначити за сукупністю вироків шляхом повного приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2019 року у виді 2 (двох) років позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк покарання засудженому ОСОБА_4 обраховувати з дня набрання вироком законної сили, але не раніше фактичного затримання ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, у розмірі 4576,60 грн (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість гривень 60 копійок).

Речові докази по справі, які зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, а саме:

- дві частини полімерних пляшок із написом на одній «Львівське» та без позначень на другій; паперовий згорток із речовиною рослинного походження, подрібненою; паперовий згорток із речовиною рослинного походження, подрібненою; полімерний прозорий пакет (кульок) із речовиною рослинного походження, подрібненою; дві частини полімерних пляшок із надписами «Оболонь» та «Арсенал», знищити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Згідно зі ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1