Провадження № 1-кп/344/118/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, приватного підприємця, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , серія та номер паспорта НОМЕР_2 , має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.296 КК України, -

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого директором «ВТОРПЛАСТ ІФГРУП», ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , серія та номер паспорта НОМЕР_4 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб; умисні дії, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя у момент заподіяння.

ОСОБА_7 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Злочини вчинено за наступних обставин.

06 вересня 2019 року близько 01 год. 30 хв. ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 на автомобілі останнього марки «SKODА OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_5 приїхали у двір будинку АДРЕСА_4 , в якому проживає ОСОБА_9 , де зупинившись вийшли з автомобіля та направились до банкомату, який знаходиться у вказаному будинку. Через деякий час, почувши спрацювання звукових сигналів автомобіля, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 повернулись до автомобіля, де побачили ОСОБА_6 , який в той час на своєму автомобілі під`їхав до вказаного будинку та зупинився позаду автомобіля ОСОБА_9 . В подальшому ОСОБА_6 використовуючи незначний привід, який проявився у неналежному паркуванні автомобіля марки «SKODА OCTAVIA», вирішив вчинити хуліганські дії відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Приводячи свій неправомірний умисел у виконання, ОСОБА_6 діючи з хуліганських спонукань та з метою провокації конфлікту, вийшов із свого автомобіля та направився до ОСОБА_9 , де перебуваючи в громадському місці поводячись нахабно, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи особливу зухвалість, умисно наніс ОСОБА_9 декілька ударів кулаками рук в ділянку голови, чим спричинив ОСОБА_9 фізичний біль. У цей час з будинку АДРЕСА_4 вийшов ОСОБА_7 , який приєднався до неправомірних дій ОСОБА_6 та діючи групою осіб намагались заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_9 , однак останній зумів ухилитись від ударів та з метою уникнення конфлікту відійшов дещо в сторону. Надалі з метою припинення неправомірних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_8 вийшов із салону автомобіля марки «SKODА OCTAVIA» та зробив останнім усне зауваження. В цей час, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 будучу об`єднані єдиним умислом на вчинення хуліганських дій, діючи умисно, групою осіб, перебуваючи в громадському місці, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку існуючих в суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моральності, проявляючи при цьому елементи вседозволеності та зверхності, використовуючи при цьому малозначний привід, виражаючись нецензурною лайкою в бік ОСОБА_8 , підійшли до останнього, де ОСОБА_6 умисно наніс три дари кулаком правої руки в ділянку обличчя потерпілого, а ОСОБА_7 наніс потерпілому один удар ногою в ділянку голови. У цей час, ОСОБА_6 продовжуючи свої хуліганські дії, підійшов до ОСОБА_8 та наніс йому декілька ударів ногою в спину, від яких потерпілий впав на сходову клітку, яка веде до підвального приміщення будинку №136. Надалі ОСОБА_6 усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_8 лежить на землі та не чинить йому опору розпочав наносити ногами численні, цілеспрямовані удари в різні ділянки тіла потерпілого, спричинивши йому тілесні ушкодження.

Крім того, 06 вересня 2019 року близько 01 год. 30 хв. ОСОБА_6 перебуваючи поруч з будинком АДРЕСА_4 , а саме на сходовій клітці, яка веде до підвального приміщення під час вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_8 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 тримаючись руками за стіну умисно наніс численні удари ногами по тілу та спині потерпілого.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми органів черевної порожнини з розривом капсули та тканини селезінки, крововиливом під капсули та в товщу тканини селезінки, крововиливом в черевну порожнину (1500 мл крові), що викликало необхідність проведення операції - «Діагностична лапароскопія, конверсія в лапаротомію, спленектомія, санація та дренування черевної порожнини», які згідно висновку експерта №457 від 27.11.2019 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент заподіяння; закритої тупої травми органів грудної клітки з забоєм лівої легені, що призвело до розвитку лівобічного гемопневмотораксу, лівобічного фіброгідротораксу, що викликало необхідність проведення операції - «Дренування лівої плевральної порожнини» та «Відеоторакоскопії зліва, видалення фіброгідротораксу», які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення; закритої черепно-мозково-лицевої травми із струсом головного мозку, саднами в ділянках обличчя, переломом коронкової частини першого зуба на верхній щелепі справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, 06 вересня 2019 року близько 01 год. 30 хв. ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 на автомобілі останнього марки «SKODА OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_5 приїхали у двір будинку АДРЕСА_4 , в якому проживає ОСОБА_9 , де зупинившись вийшли з автомобіля та направились до банкомату, який знаходиться у вказаному будинку. Через деякий час, почувши спрацювання звукових сигналів автомобіля, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 повернулись до автомобіля, де побачили ОСОБА_6 , який в той час на своєму автомобілі під`їхав до вказаного будинку та зупинився позаду автомобіля ОСОБА_9 . В подальшому ОСОБА_6 використовуючи незначний привід, який проявився у неналежному паркуванні автомобіля марки «SKODA ОCTAVIA», вирішив вчинити хуліганські дії відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Приводячи свій неправомірний умисел у виконання, ОСОБА_6 діючи з хуліганських спонукань та з метою провокації конфлікту, вийшов із свого автомобіля та направився до ОСОБА_9 , де перебуваючи в громадському місці, поводячись нахабно, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи особливу зухвалість, умисно наніс ОСОБА_9 декілька ударів кулаками рук в ділянку голови, чим спричинив ОСОБА_9 фізичний біль. У цей з будинку АДРЕСА_4 вийшов ОСОБА_7 , який приєднався до неправомірних дій ОСОБА_6 та діючи групою осіб намагались заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_9 , однак останній зумів ухилитись від ударів та з метою уникнення конфлікту відійшов дещо в сторону. Надалі з метою припинення неправомірних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_8 вийшов із салону автомобіля марки «SKODA OCTAVIA» та зробив останнім усне зауваження. В цей час, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , будучу об`єднані єдиним умислом на вчинення хуліганських дій, діючи умисно, групою осіб, перебуваючи в громадському місці, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих в суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моральності, проявляючи при цьому елементи вседозволеності та зверхності, використовуючи при цьому малозначний привід, виражаючись нецензурною лайкою в бік ОСОБА_8 , підійшли до останнього, де ОСОБА_6 умисно наніс три дари кулаком правої руки в ділянку обличчя потерпілого, а ОСОБА_7 наніс потерпілому один удар ногою в ділянку голови. У цей час, ОСОБА_6 продовжуючи свої хуліганські дії, підійшов до ОСОБА_8 та наніс йому декілька ударів ногою в спину, від яких потерпілий впав на сходову клітку, яка веде до підвального приміщення будинку №136. Надалі ОСОБА_6 усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_8 лежить на землі та не чинить йому опору розпочав наносити ногами численні, цілеспрямовані удари в різні ділянки тіла потерпілого, спричинивши йому тілесні ушкодження.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми правого ока з ерозією рогівки, підконюктивальним крововиливом в ділянку правого очного яблука, синцями в ділянках обох повік правого ока, які згідно висновку експерта №457 від 27.11.2019 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю. Пояснив, що 06 вересня 2019 року близько 01-30 год. по вул. Незалежності в м. Івано-Франківську мала місце словесна перепалка з потерпілим ОСОБА_8 , яка переросла в конфлікт в ході якого він біля під`їзду наніс йому кілька ударів. Потім вони перемістились в підвальне приміщення під`їзду, де він також завдав йому кількох ударів. Потерпілий супротиву йому не чинив, ударів не наносив. З потерпілим раніше був знайомими, спілкувалися, конфліктів не мали. Визнає в повному обсязі всі обставини вчиненого, спосіб та час вчинення злочину, а також погоджується із кваліфікацією його дій, розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати, врахувати те, що на його утриманні перебуває дружина та малолітня дитина.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_7 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю. Пояснив суду, що 06 вересня 2019 року під будинком, де він проживає, по АДРЕСА_4 почувши крики під будинком він вибіг, подумав, що б`ють його брата, наніс один удар ногою в область голови потерпілого ОСОБА_8 . Більше ударів не наносив, а також не слідкував за перебігом подій, що відбувалися, оскільки сварився зі свідком ОСОБА_10 , яка перебувала на балконі будинку. Визнає в повному обсязі всі обставини вчиненого, спосіб та час вчинення злочину, а також погоджується із кваліфікацією його дій, розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 , пояснив суду, що він знає обох обвинувачених на протязі 1,5-2-ох років, між ними були нормальні стосунки, раніше вони всі разом працювали в ОСОБА_9 різноробочими. В середині січня 2019 року, точної дати не пригадує, ОСОБА_11 погрожував йому, щоб він не працював в ОСОБА_9 , хотів щоб працював у нього. 06 вересня 2019 року він разом з ОСОБА_9 на своєму автомобілі приїхав до будинку АДРЕСА_4 . В цей час до цього ж будинку під`їхав ОСОБА_11 , мав претензії з приводу того як вони запаркували автомобіль. Між ними виникла словесна суперечка. З вказаного будинку вийшов ОСОБА_12 , приєднався до розмови, яка відбувалася між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , він робив зауваження, щоб вони заспокоїлися, на що ОСОБА_14 нецензурно до нього виразився і наніс кулаком удар в обличчя. ОСОБА_15 також вдарив його ногою в область голови. ОСОБА_14 наніс йому ще кілька ударів, в результаті чого він впав на сходову клітку, яка веде у підвальне приміщення будинку та продовжував наносити ще удари ногою в район грудної клітки. Коли удари наносив ОСОБА_14 , то ОСОБА_15 стояв, ударів не наносив. На даний час йому відшкодовано заподіяну шкоду, претензій до обвинувачених не має, щодо покарання покладається на розгляду суду.

Відповідно до ст.349 ч.3 КПК України суд, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та немає сумнівів у добровільності їх позицій, приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочинів знайшла своє підтвердження і кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб; за ч.1 ст.121 КК України як умисні дії, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя у момент заподіяння, а дії ОСОБА_7 кваліфікує за ч.2 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Призначаючи покарання обвинувачених, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання суд не знаходить.

При призначенні покарання суд враховує те, що обвинувачені вперше притягаються до кримінальної відповідальності, щиро розкаялися, те, що вони негативно ставляться до вчиненого, позитивно характеризуються, відшкодували потерпілому заподіяні збитки, на утриманні ОСОБА_6 перебуває малолітня дитина, висновок органу пробації, відповідно до якого в обвинувачених середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб, виправлення обвинувачених без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства (в т.ч. окремих осіб).

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Зважаючи на особу винного ОСОБА_6 , даних, які його характеризують, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, те, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, на його утриманні перебуває малолітня дитина, думку потерпілого щодо покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.121 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі визначеної санкцією вказаної статті; за ч.2 ст.296 КК України покарання слід призначити у виді обмеження волі в межах санкції вказаної статті.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.2 ст.296 КК України слід призначити в межах санкції вказаної статті у виді обмеження волі.

Враховуючи особу винного ОСОБА_7 , даних, які його характеризують, його вік, стан здоров`я, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, думку потерпілого, суд вважає за вказаних підстав, за можливе застосувати ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та поклавши обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Вказані покарання будуть необхідні і достатні для їхнього виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання:

за ч.2 ст.296 КК України - у виді обмеження волі строком на один рік;

за ч.1 ст.121 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік два місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк один рік два місяці.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити раніше обрану у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з 07 вересня 2019 року, з моменту затримання, зарахувавши обвинуваченому в строк відбуття покарання термін перебування ОСОБА_6 під вартою з 07 вересня 2019 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що відповідно до вимог ст.72 КК України, один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік шість місяців.

Відповідно до ст.76 КК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати в строк відбуття покарання термін перебування ОСОБА_7 під вартою з 07 вересня 2019 року по 05 грудня 2019 року, з розрахунку, що відповідно до вимог ст.72 КК України, один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі, а одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити раніше обрану у вигляді домашнього арешту.

Речові докази футболку рожевого кольору; джинсові штани синього кольору повернути потерпілому ОСОБА_8 ; футболку білого кольору, спортивні штани сірого кольору, шльопанці гумові чорного та білого кольорів, футболку сірого кольору, шорти чорного кольору, шльопанці гумові темно-синього кольору повернути обвинуваченому ОСОБА_7 ; мобільний телефон марки «Iphone7» ІМЕІ: НОМЕР_6 , посвідчення водія серії НОМЕР_7 вважати повернутими за належністю.

Речові докази зрізи нігтів та змиви з обох рук, змиви РБК обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 знищити.

Речові докази CD-R диски зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1