21.12.2020
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кременчук Полтавської області, громадянин України, неодружений, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме у тому, що він 26.08.2020 року близько 20:00 год. діючи умисно, з особистих мотивів, повторно зустрівся в службовому приміщенні військової частини НОМЕР_1 ОКПП «Київ» із старшим офіцером відділення організації прикордонного контролю відділу прикордонного контролю штабу Окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Державної прикордонної служби України ОСОБА_6 та передав останньому неправомірну вигоду у сумі 500 (п`ятсот ) доларів США (що станом на 26.08.2020 року відповідно до офіційного курсу НБУ становило 13 715 гривень) за позитивний перегляд рішення, подальшого пропуску на територію України у пункті пропуску «Бориспіль» та проставлення відповідних відміток в паспортному документі щодо перетину державного кордону України на в`їзд громадянином Республіки Таджикистан ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто ОСОБА_4 вчинив пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення нею в інтересах третьої особи дії з використанням службового становища.

Під час досудового розслідування між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості від 10.09.2020 р., яка за змістом відповідає вимогам ст. 472 КПК України. У відповідності з п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України з моменту ініціювання укладання такої угоди обвинуваченому була забезпечена участь захисника.

В судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, погодився з усіма фактичними обставинами, що викладені в обвинувальному акті та угоді. Також, судом з`ясовано у обвинуваченого питання передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК, характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим , а також вид покарання у разі затвердження угоди судом. Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним. Обидві сторони підтвердили, що укладення угоди є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зі змісту угоди вбачається, що, узгоджуючи міру покарання, сторони врахували загальні засади покарання визначені ст. 65 КК України, а також ступінь тяжкості як показник індивідуального рівня суспільно небезпеки вчиненого злочину, зумовленими його специфічними об`єктивними та суб`єктивними ознаками. В якості пом`якшуючих покарання обставин, передбачених ст. 66 КК України, сторони вказали: щире каяття. В свою чергу, обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи те, що умови укладеної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, з огляду на те, що дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, підстави вважати, що укладення даної угоди не було добровільним - відсутні, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості від 10.09.2020 р. - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди, у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речові докази, а саме: три купюри номіналом 100 дол. США з серійними номерами : НС 40040530 А, НЕ 60423467 В, НВ 38576937 Р та чотири купюри номіналом по 50 доларів США з серійними номерами : МЕ 60167440 А, L 15319415 А, IL 47480323 А, MG 80632673 А (постанова про визнання речовими доказами від 27.08.2020р.) конфіскувати; диктофон марки «OLYMPUS DIGITAL VOICE RECORDER WS-811» інвентарний номер 10490723 (постанова про визнання речовими доказами від 27.08.2020р.) повернути Державній прикордонній службі України.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1