Номер провадження: 11-кп/813/1891/20
Номер справи місцевого суду: 500/3732/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.07.2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 ,у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000009 від 07.01.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 15 - п. 1 ч. 2 ст. 115, п.п. 1,13 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.07.2020 рокубув продовжний строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених чч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 15 - п. 1 ч. 2 ст. 115, п.п. 1,13 ч. 2 ст. 115 КК України, до 26.09.2020 року, оскільки суд прийшов до висновку про те, що ризики, встановлені в попередніх судових рішеннях, якими відносно обвинуваченого був застосований та продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, є необхідність подальшого тримання під вартою обвинуваченого, так як більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належну процесуальну поведінку.

Зміст вимог апеляційних скарг.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та висновки суду невідповідають фактичним обставинам справи, так як суд не врахував про стороною обвинувачення не доведено про не зменшення ризиків та необхідності подальшого тримання обвинуваченого під варто, що свідчить про можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів.

Відсутність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що обвинувачений в розшуку не перебував, не вчиняв жодних дій спрямованих на переховування та усі свідки та потерпілі вже допитані в судовому засіданні.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

13.06.2019 року рішенням Конституційного суду України №4-р/2019 року було вирішено питання про можливість оскарження стороною захисту ухвал щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або у продовженні його строку.

Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ч.3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Так, в суді першої інстанції триває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 15 - п. 1 ч. 2 ст. 115, п.п. 1,13 ч. 2 ст. 115КК України, а тому встановлення на даному етапі його вини у чинні інкримінованих кримінальних правопорушень відноситься до компетенції суду першої інстанції.

Приймаючи до уваги зазначене, апеляційний суд вважає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 15 - п. 1 ч. 2 ст. 115, п.п. 1,13 ч. 2 ст. 115КК України, на даній стадії вже не перевіряється.

Оскаржуваною ухвалою був продовжний строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , оскільки суд дійшов висновку про те, що прокурором доведені обставини, передбачені п.1 ч.3 ст.199 КПК України, зокрема, що ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам.
Апеляційним суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що встановлені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшились.

Зокрема, враховуючи, що ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 15 - п. 1 ч. 2 ст. 115, п.п. 1,13 ч. 2 ст. 115ст.190 КК України, за вчинення більш тяжкого з інкримінованих кримінальних правопорушень, в разі доведеності його вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик того, що обвинувачений враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує, може вдатися спроб переховуватися від суду.
Крім того, апеляційний суд вважає наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, так як ОСОБА_10 раніше судимий, вчинив новий злочин у період непогашеної судимості та на розгляді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває інше кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 .
Стороною захисту не надано будь яких доказів, які б підтверджували наявність у обвинуваченого стійких соціальних зав`язків. Навпаки, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_10 не одружений та не має постійного місця роботи і навчання.
На думку суду апеляційної інстанції, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що до теперішнього часу не зменшилися ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановленні в попередніх судових рішеннях. Таким чином, зазначені обставини та однакові підстави є предметом дослідження при визначенні судом запобіжного заходу обвинуваченому.

З огляду на це, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою.

При таких обставинах, відповідно до вимог ст. 407 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою, тому апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 ,- залишити без задоволення.
Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.07.2020 року року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 ,у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000009 від 07.01.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали буде оголошено 31.08.2020 року о 14 годині 00 хвилин в залі судових засідань № 10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4