Справа № 202/6461/20
Провадження № 1-кс/202/8908/2020
У Х В А Л А
Іменем України
24 грудня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представників заявника адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001281 від 06.03.2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_6 з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001281 від 06.03.2013 року.
В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 , після 21.09.2017 року АДРЕСА_3 ), котрий був збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113 (зараз земельна ділянка має номери :02:422:0126 та :02:422:0127), належить ОСОБА_6 , що підтверджується, зокрема, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2018 року по справі № 200/12806/17 (провадження № 1-кс/200/5359/18); ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2017 року по справі № 200/20739/17 (провадження № 1-кс/200/12571/17); ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.08.2017 року по справі № 200/12806/17 (провадження № 1-кс/200/7612/17); ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2019 року по справі № 200/629/19 (провадження № 2о/200/6/19); ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2019 року по справі № 200/18631/17 (провадження № 2/200/883/19); постановою Дніпровського апеляційного суду від 05.09.2019 року по справі № 200/13237/18 (провадження № 22-ц/803/7831/19); інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 року накладено арешт шляхом позбавлення права відчуження недобудованого будинку, що розташований на земельній ділянці площею 0,1402 га, кадастровий номер :02:422:0127, та на земельній ділянці площею 0,0267 га, кадастровий номер :02:422:0126 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); земельної ділянки з кадастровим номером :02:422:0126; земельної ділянки з кадастровим номером :02:422:0127.
Заявник вважає, що на теперішній час відпала потреба в арешті вказаного майна, з огляду на наступне.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2020 року встановлено строк в два місяці з моменту отримання органом досудового розслідування даного рішення для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001281 від 06.03.2013 року. Вказану ухвалу органом досудового розслідування отримано 23.03.2020 року, у зв`язку з чим, на думку заявника, на теперішній час строки досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні закінчилися. Крім того, досудове слідство у кримінальному провадженні триває протягом довгого часу, з дня накладення арешту і по сьогоднішній день органом досудового розслідування слідчі дії не проводяться, цивільний позов не подавався, повідомлення про підозру ОСОБА_6 не пред`являлось, а накладення арешту на вказане майно перешкоджає законному праву розпоряджатися своїм майном. Станом на теперішній час відсутні докази існування сукупності підстав вважати, що майно, на яке було накладено арешт, є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набутим злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину.
У зв`язку з викладеним, заявник просив скасувати в повному обсязі арешт, накладений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 року, та зобов`язати слідчого та/або прокурора у кримінальному провадженні № 0001281 від 06.03.2013 року повернути будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представники заявника у судовому засіданні клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.
Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження № 0001281 від 06.03.2013 року, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001281 від 06.03.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 185, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 194, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 197-1, ст. 356, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 року накладено арешт шляхом позбавлення права відчуження недобудованого будинку, що розташований на земельній ділянці площею 0,1402 га, кадастровий номер :02:422:0127, та на земельній ділянці площею 0,0267 га, кадастровий номер :02:422:0126 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); земельної ділянки з кадастровим номером :02:422:0126; земельної ділянки з кадастровим номером :02:422:0127.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5 за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок. При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Враховуючи, що обов`язок доказування перед слідчим суддею наявності підстав для скасування арешту майна покладено на осіб, які звертаються з цим клопотанням, вони повинні обґрунтувати необхідність скасування арешту майна.
З огляду на зазначене, вважаю, що клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведена необґрунтованість накладення арешту шляхом позбавлення права відчуження недобудованого будинку, що розташований на земельній ділянці площею 0,1402 га, кадастровий номер :02:422:0127, та на земельній ділянці площею 0,0267 га, кадастровий номер :02:422:0126 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); земельної ділянки з кадастровим номером :02:422:0126; земельної ділянки з кадастровим номером :02:422:0127 на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 року, оскільки в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що дане нерухоме майно має суттєве значення для з`ясування обставин скоєного злочину особами, злочинні дії яких направлені на незаконні операції з даною нерухомістю, а також що, дане майно є безпосереднім об`єктом кримінально протиправних дій та є доказом злочину, у зв`язку з чим існують ризики можливості подальшого відчуження вказаного нерухомого майна на користь третіх осіб, а тому арешт обґрунтовано накладався з метою досягнення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні, проведення повного, об`єктивного та не упередженого досудового розслідування, встановлення винних осіб та притягнення їх до кримінальної відповідальності, а також з метою забезпечення збереження речових доказів.
Також заявником не було представлено доказів того, що на теперішній час віжпала потреба в подальшому застосуванні цього заходу. На час розгляду клопотання кримінальне провадження № 0001281 від 06.03.2013 року не завершене, а збереження речових доказів необхідне для забезпечення кримінального провадження.
У зв`язку з викладеним, клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001281 від 06.03.2013 року задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 171, 174, 369-372, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001281 від 06.03.2013 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1