Справа № 728/1770/19р.
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 рокусмт. Короп

Коропський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Короп кримінальне провадження № 0000380 від 14.05.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, одруженого, працюючого монтером колії у структурному підрозділі колійна машинна станція філії «Центр з будівництва та ремонту колії», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

сторін судового провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту досудового розслідування ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України в тому, що 29 березня 2019 року о 16 год 47 хв до чергової частини Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області зі служби «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 про те, що її чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння вчиняє насильство в сім`ї.

З метою належного реагування на повідомлення на місце події було направлено групу реагування патрульної поліції № 1 Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області у складі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , які згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу, перебували на чергуванні та виконували свої службові обов`язки.

Прибувши на виклик заявниці ОСОБА_8 поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_9 які перебували у форменному одязі та з нагрудним знаком працівників поліції встановленої форми пройшли за її запрошенням та згодою до господарства, де перебував ОСОБА_3 , який знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння, в свою чергу розпочав виражатися нецензурною лайкою на адресу даних працівників поліції та на зауваження з боку ОСОБА_6 стосовно припинення нецензурних висловлювань та зухвалої поведінки належно не відреагував. З метою припинення адміністративного правопорушення, затримання особи правопорушника та складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 запрошено до службового автомобіля патрульної поліції, на що останній відмовився та почав тікати до будинку.

Перебуваючи у будинку, ОСОБА_10 почав розмахувати руками та ногами на, що у відповідності до ст. 43 Закону України «Про національну поліцію» поліцейським ОСОБА_6 попереджено про застосування до останнього фізичної сили у разі продовження дій, що загрожують особистій безпеці поліцейського, на що останній не відреагував.

Поліцейський ОСОБА_6 діючи у встановленому законом порядку у відповідності до ст. 44 Закону України «Про національну поліцію» попередньо висловивши намір застосування фізичної сили, з метою затримання особи, яка вчинила правопорушення та для забезпечення особистої безпеки застосував до ОСОБА_3 фізичну силу, а саме загин руки та спину.

У цей же час, о 16 годині 55 хвилин ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, здійснюючи опір законній вимозі працівника поліції, розуміючи, що демонструє неповагу до авторитету правоохоронного органу і його працівника, який знаходиться при виконанні службових обов`язків, умисно наніс один удар правою ногою в ділянку лівого коліна ОСОБА_6 спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівого колінного суглобу, яке виражалося розривом заднього рогу внутрішнього меніску та формуванням довкола нього багатокамерної кісти, які згідно з висновком судово-медичної експертизи за ступенем тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Умисні дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 показав, що 29.03.2019 року часу не пам`ятає, між ним та дружиною виникла сварка і вона викликала поліцію. По приїзду поліцейські намагались забрати його до райвідділу, але він був проти. Тоді поліцейські його «скрутили» і можливо в цей момент він випадково зачепив інспектора, оскільки це все відбувалось на порозі, а він дуже високий. Після чого йому вдягнули кайданки та відвезли до відділу поліції. Визнає вину в тому, що випадково наніс тілесні ушкодження поліцейському, однак не визнає в частині наявності умислу на вчинення таких дій.

Потерпілий ОСОБА_6 показав, що 29.03.2019 року з 08:00 години він перебував на чергуванні зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 і поступив виклик до одного з господарств про вчинення сімейного насильства. О котрій годині це було не пам`ятає. По приїзду було встановлено, що чоловік, яким являється обвинувачений перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння і в адресу дружини висловлювався грубою нецензурною лайкою. На прохання припинити протиправні дії він не відреагував та швидко побіг до будинку, а вони за ним. В коридорі його схопили, застосували до нього фізичну силу, а саме загиб руки за спину та намагались застосувати спецзасіб у виді кайданок, але обвинувачений в цей момент ударив потерпілого у ліве коліно ногою. Після чого його вивели з будинку та біля службового автомобіля надягнули кайданки. Потерпілий до застосування спецзасобу декілька разів попередив обвинуваченого, якщо він не припинить протиправні дії до нього буде застосовано спеціальний засіб, а саме одягнуто кайданки, проте він ніяким чином не відреагував. Про отримані тілесні ушкодження повідомив начальника та звернувся до чергового лікаря. Однак, за грубе порушення службової дисципліни, а саме за не включення портативного відеореєстратора його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого не має.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що 29.03.2019 року близько 17-ї години вона викликала працівників поліції оскільки її чоловік ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння чинив сімейне насильство у сім`ї відносно неї, а саме виражався грубою нецензурною лайкою та намагався побити і тому, щоб забезпечити свою безпеку та дитини вона викликала поліцію. Приїхали два поліцейські, які представились, пред`явили службові посвідчення і запитали, що трапилось, це відбувалось на подвір`ї. Чоловік також знаходився у дворі і коли поліцейські попросили його пред`явити документи чоловік обурився і розмовляв на підвищених тонах. Чи виражався він нецензурною лайкою не пам`ятає. Хотіла, щоб чоловіка забрали. Після чого працівники поліції застосували до чоловіка фізичну силу, а саме загиб руки за спину, це було вперше на подвір`ї. Після чого чоловік побіг до будинку, а поліцейські за ним. Вона з дитиною залишились у дворі. Що відбувалось у будинку та чи наносив тілесні ушкодження її чоловік поліцейському вона не бачила. Коли вивели чоловіка з будинку біля службового автомобіля поліцейські вдруге здійснили загиб руки за спину і повезли його до відділу поліції.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що 29.03.2019 року заступив на патрулювання з ОСОБА_6 . О 16:45 надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_8 , що зі сторони її чоловіка чиниться сімейне насильство. По приїзду на виклик було встановлено, що заявниця стояла на подвір`ї біля вхідних дверей у будинок, а біля неї знаходився обвинувачений. Після представлення, почали з`ясовувати, що трапилось і заявниця розповіла, що чоловік перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння наносив їй тілесні ушкодження. Після чого обвинуваченому сказали, щоб він припинив свої дії, але він вів себе агресивно, виражався нецензурною лайкою. Після чого декілька разів в голос йому повідомили, що будуть застосовані спеціальні засоби, але він не реагував. Коли намагались вдягнути кайданки обвинувачений ударив ОСОБА_6 ногою в область коліна і побіг до будинку. Тільки у будинку було одягнуто кайданки після чого вивели обвинуваченого та відвезли на освідування на предмет вживання алкогольних напоїв. Стверджує, що тілесні ушкодження обвинувачений наніс потерпілому на території подвір`я до того, як побіг до будинку.

Окрім допиту обвинуваченого, потерпілого, свідків, безпосередньо у судовому засіданні було досліджено письмові докази надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 14.05.2019 року о 18 год 54 хв було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 345 КК України, що 29.03.2019 року близько 19:56 години, під час виконання ОСОБА_6 своїх службових обов`язків, перебуваючи на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області, йому були заподіяні умисні тілесні ушкодження з боку гр. ОСОБА_3 у вигляді удару правою ногою в колінний суглоб лівої ноги, внаслідок чого він отримав травму у вигляді забою лівого колінного суглобу.

Із заяви ОСОБА_6 в порядку ст. 214 КПК України про вчинене кримінальне правопорушення від 13.05.2019 року вбачається, що 29.03.2019 року близько 19:56 під час виконання службових обов`язків гр. ОСОБА_3 заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді удару ногою в колінний суглоб лівої ноги.

Згідно рапорту інспектора СРПП Бахмацького відділу поліції від 15.05.2019 року зі служби «102» 29.03.2019 року о 16:45 годині до Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_8 , жительки АДРЕСА_1 , про те, що гр. ОСОБА_3 на протязі доби вживає спиртні напої, вчиняє сварки, розпускає руки та виганяє її з дитиною на вулицю.

З рапорту старшого інспектора чергового Бахмацького відділу поліції від 29.03.2019 року вбачається, що 29.03.2019 року о 19:00 годині до Бахмацької ЦРЛ звернувся гр. ОСОБА_6 , який працює інспектором відділу поліції про отримання травми лівого колінного суглобу коли виїжджав на виклик. Вдарив гр. ОСОБА_3 .

Згідно книги нарядів Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області розпочатого 11.02.2019 року вбачається, що 29.03.2019 року ОСОБА_6 та ОСОБА_9 о 08:00 годині заступили на чергування.

Згідно витягу з наказу № 247 о/с від 09.12.2016 року лейтенанта поліції ОСОБА_6 призначено інспектором сектору реагування патрульної поліції № 1 Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області.

За повідомленням Бахмацької ЦРЛ від 26.04.2019 року ОСОБА_6 звертався в приймальне відділення 29.03.2019 року о 19 годині 35 хвилин з приводу отримання травми лівого колінного суглобу та був оглянутий черговим лікарем.

Із журналу реєстрації амбулаторних хворих Бахмацької ЦРЛ заведеного 01.01.2019 року вбачається, що 29.03.2019 року о 19 годині 35 хвилин у приймальне відділення звернувся ОСОБА_6 .

Постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 15.05.2019 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП в тому, що 29.03.2019 року о 16 годині 55 хвилин ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не виконував законні вимоги працівників поліції припинити правопорушення, виражався нецензурною лайкою, хапався за форменний одяг, чим вчинив злісну непокору законному розпорядженню поліцейських та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Постанова суду набрала законної сили 26.05.2019 року.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 11.06.2019 року № 99 у ОСОБА_6 виявлені середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівого колінного суглобу. Ці тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок безпосередньої (внаслідок удару тупого предмета) чи опосередкованої (внаслідок нефізіологічного руху у лівому колінному суглобі зі збільшеної амплітудою) дії травмуючої сили або ж їх комбінації, тобто в результаті удару тупого предмета в ділянку лівого колінного суглобу з одночасним нефізіологічним рухом зі збільшеною амплітудою. Особливості характеру та локалізації вказаного тілесного ушкодження не виключають можливості утворення його 29 березня 2019 року за умов, вказаних в ухвалі про призначення експертизи.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів службового розслідування, проведеного за фактом отримання тілесних ушкоджень інспектором СРПП № 1 Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , які надійшли до суду за клопотанням сторони захисту слідує, що службовим розслідуванням встановлено, що 29.03.2019 року старший лейтенант поліції ОСОБА_6 перебуваючи на службі порушив вимоги «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, та не дотримуючись заходів особистої безпеки отримав тілесні ушкодження з власної необережності не дотримуючись заходів особистої безпеки за, що останнього притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді зауваження.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 року позов ОСОБА_6 про скасування наказу від 08.05.2019 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності із застосуванням дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження залишено без задоволення. Рішення суду набрало законної сили 16.10.2019 року.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши надані в розпорядження суду документи, створивши сторонам кримінального провадження рівні умови доказування, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, прийшов до висновку, що під час судового провадження стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_3 наявний склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Життя та здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю, а тому насильство щодо будь-якої особи є неприпустимим, а у допустимих законом випадках - крайньою мірою, тим більше до працівника правоохоронного органу під час виконання ним своїх службових обов`язків чи у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків, оскільки такі особи перебувають під окремим правовим захистом держави.

Натомість, відповідальність за ч. 2 ст. 345 КК України настає при умисному заподіянні вказаним у цій статті особам середньої тяжкості тілесних ушкоджень виключно у зв`язку з виконанням працівником правоохоронного органу службових обов`язків. При цьому, виконання потерпілим таких обов`язків не може бути абстрактним. У кожному випадку належить чітко встановити, у зв`язку з виконанням яких службових обов`язків працівник правоохоронного органу зазнав фізичного насильства.

Суб`єктивна сторона даного злочину характеризується прямим умислом та спеціальним мотивом - у зв`язку з виконанням потерпілим службових обов`язків. За відсутності такого мотиву дії винного кваліфікуються за іншими статтями Особливої частини КК України.

Під час судового слідства встановлено та підтверджується належними і допустимими доказами, а саме висновком службового розслідування за фактом отримання потерпілим тілесних ушкоджень і не спростовано стороною обвинувачення, що потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження з власної необережності не дотримуючись заходів особистої безпеки.

Крім того, допитана у судовому засіданні в якості свідка колишня дружина обвинуваченого ОСОБА_8 показала, що не була очевидцем факту нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень працівнику поліції. Також показання потерпілого та свідка ОСОБА_9 , які перебували разом на чергуванні не узгоджуються між собою, оскільки останній стверджував, що потерпілому тілесні ушкодження було заподіяно на подвір`ї, а не в будинку.

Факт прямого умислу обвинуваченого на нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження, оскільки його поведінка не могла свідчити про таке бажання, а сторона обвинувачення не надала достатніх доказів та не довела мотивів на підтвердження умислу обвинуваченого саме на нанесення потерпілому тілесних ушкоджень.

Одночасно суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 8 від 26.06.92

року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і

працівників правоохоронних органів» насильство, застосоване щодо працівника міліції, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи

військовослужбовця при опорі їм під час виконання ними обов`язків

щодо охорони громадського порядку, може полягати в умисному

нанесенні ударів, побоїв, тілесних ушкоджень. Якщо ж при опорі

працівникові міліції чи військовослужбовцю, який одночасно є

працівником правоохоронного органу, було нанесено удари, побої чи

заподіяно легке, середньої тяжкості чи тяжке тілесне ушкодження,

вчинене необхідно кваліфікувати за сукупністю злочинів,

передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних злочинним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доводе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, а також, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, відносно ОСОБА_3 слід ухвалити виправдувальний вирок, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 345 КК України та його виправдати, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Речові докази у даному кримінальному провадженні -відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 судом не застосовувався.

Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Коропський районний суд Чернігівської області протягом 30 діб з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити виправданому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1