ВИРОК
іменем України

24 грудня 2020 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченої: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000337 від 14 травня 2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня, заміжньої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючої, судимої вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11.12.2019 року за ч.1 ст.185 КК України до 90 годин громадських робіт
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи засуджена вироком Володимир-Волинського міського суду від 11.12.2019 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт, строком на 90 (дев`яносто) годин, була ознайомлена 20.02.2020 Володимир-Волинським МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області із порядком відбування призначеного судом покарання та наслідками в разі ухилення від його відбування, передбаченими наказом Міністерства юстиції України №272/5 від 29.01.2019 року «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» (далі - Порядок) та відповідно ч. З ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України «Відповідальність засуджених до покарання у виді громадських робіт», відповідно до якої ухиленням вважається «невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин». Того ж дня, ОСОБА_4 отримала направлення для відбування громадських робіт до комунального господарства Зарічанської сільської ради, згідно якого остання повинна була приступити до відбуття покарання з 21.02.2020.

Однак, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання, в період часу з 21.02.2020 по 08.05.2020, без поважних на те причин, жодного разу не з`явилася для відбування покарання у виді громадських робіт у Зарічанській сільській раді, тим самим систематично допустила порушення вказаного Порядку, чим ухилилась від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе у пред`явленому обвинуваченні винною повністю. Суду показала, що вона дійсно, будучи засуджена до покарання у виді 90 годин громадських робіт, та ознайомлена з порядком відбування даного покарання, жодної години громадських робіт не відбула, з різних причин. Кається у вчиненому, просить суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.389 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає її щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Обвинувачена характеризується за місцем проживання негативно, хоча має сім`ю та двох неповнолітніх дітей.

За таких обставин суд вважає за можливе призначити обвинуваченій покарання в межах санкції статті закону, за яким вона притягується до відповідальності, та враховуючи, що за попереднім вироком суду вона повністю не відбула призначене їй покарання, то остаточне покарання суд призначає з врахуванням положень ст.71, ст.72 КК України, що на думку суду буде необхідним та достатнім для її виправлення та недопущення вчинення нових злочинів.

Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349, 370-371, 373-374 КПК України, суд-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити їй покарання у виді двох місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, із застосуванням ч.1 ст.72 КК України з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт, до покарання, призначеного за даним вироком, приєднати частину невідбутого покарання за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11.12.2019 року у виді 80 годин громадських робіт, та остаточно призначити до відбування покарання у виді арешту на строк два місяці та десять днів.

Строк відбування покарання за цим вироком рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Процесуальні витрати та речові докази - відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яку може бути подано через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:/-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського
міського суду Волинської області ОСОБА_1