В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000627 від 26.02.2015 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, рома за національністю, із базовою загальною середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2015 року близько 00 год. 10 хв. ОСОБА_4 діючи умисно, таємно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження віконної рами, проник до приміщення квартири АДРЕСА_2 , звідки шляхом демонтажу з стіни викрав газову колонку «Львівська ВПГ-23», вартістю 850,00 гривень, після чого заволодівши викраденим з місця вчинення злочину зник, завдавши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.
В подальшому, 01 березня 2015 року близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_4 проник на територію домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , де шляхом пошкодження скла на вхідних дверях, проник всередину будинку, звідки викрав належні ОСОБА_7 килим, дві пари чоловічих туфель, розмір 42, електрочайник сковорідку та теплообмінник з котла «Vaillant», після чого заволодівши викраденим з місця вчинення злочину зник, завдавши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму загалом на суму 6870 гривень.
Крім цього, 01 березня 2015 року близько 00 год. 45 хв. ОСОБА_4 проник на територію домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , де шляхом пошкодження дверної планки на вхідних дверях проник всередину будинку, звідки викрав належні ОСОБА_8 бензопилу «Craft-tec СТ- 5000», мотокосу «InterTool» та алюмінієві листи для огорожі розміром 1,0*0,13м. в кількості 60 штук, після чого заволодівши викраденим майном, з місця злочину зник, завдавши ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 3396,8 гривень.
Більше того, 02 березня 2015 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , провадження в частині якого закрито у зв`язку зі його смертю, діючи у групі осіб, повторно, з метою заволодіння чужим майном, проникли на територію домоволодіння за адресою АДРЕСА_4 , де шляхом пошкодження та демонтажу частини фанери, яка закривала віконний відсік до приміщення сараю, проникли всередину, звідки викрали флекс марки «Metabo W780», перфоратор марки «Makita HR-2020», набір мітчиків та плашок марки «Technics» електроточило, флекс марки «Fiolent», електролобзик марки «Fiolent», три електро подовжувані саморобного виробництва, довжиною 20, 15 та 8 метрів, набір машинних гайкових ключів, після чого заволодівши викраденим з місця вчинення злочину зникли, завдавши ОСОБА_10 матеріальної шкоди на всього на суму 5577,88 гривень.
За таких обставин, ОСОБА_4 обвинуваться у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням до приміщення, вчиненого повторно групою осіб.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся. Пояснив, що дійсно наприкінці зими та на початку весни 2015 року проникав до дворогосподарств по АДРЕСА_5 , звідки викрав різного роду інструменти. Просив суворо його не карати.
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не скористалися правом на участь у судовому засіданні. Водночас до суду подано їх заяви, згідно з яких останні просять провести розгляд справи без їх участі.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Допитавши обвинуваченого та дослідивши докази, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням до приміщення, вчиненого повторно групою осіб.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який є раніше судимим, вчинив нові умисні злочини проти власності, має постійне місце проживання, однак не має постійного доходу та міцних соціальних зв`язків, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини та щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив злочину.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 остаточного покарання, суд враховує вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 16.02.2017 р., яким його засуджено до чотирьох років і шість місяців позбавлення волі та призначає покарання за правилами, визначеними ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.
Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 16.02.2017 року до призначеного покарання за цим вироком та остаточно призначити йому покарання у вигляді 4 /чотирьох/ років і 8 /восьми/ місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з 13.09.2016 року.
У строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 16.02.2017 року, а також тримання під вартою на досудовому розслідуванні та судовому розгляді згідно ч. 5 ст. 72 КК України, а саме з 13.09.2016 року по 12.12.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Речові докази по справі:
- бензопилу «Craft-tec СТ-5000» повернути ОСОБА_8 ;
- флекс марки «MetaboW780», перфоратор марки «MakitaHR-2020», набір мітчиків та плашок марки «Technics», електроточило повернути ОСОБА_10 ;
- металеві деталі від газової колонки «Львівська ВПГ-23» в кількості чотирьох штук повернути ОСОБА_6 ;
- килим прямокутної форми повернути власнику;
- викрутка, молоток, циліндровий механізм врізного замка знищити.
Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1