Справа № 991/7538/20
Провадження1-кс/991/7742/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на рішення виконуючого обов`язки керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 01.09.2020 року про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 від 17.08.2020 року на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0001846 від 01.08.2018 року,

ВСТАНОВИЛА

До слідчої судді Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 (скаржника), що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на рішення виконуючого обов`язки керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 01.09.2020 року про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 від 17.08.2020 року на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0001846 від 01.08.2018 року за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (КК України).

З 06.05.2020 року постановою Генерального прокурора ОСОБА_6 доручено здійснення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні Національному антикорупційному бюро України (НАБУ, Національному бюро), представництво органу досудового розслідування при розгляді цієї скарги здійснюють уповноважені особи НАБУ, а органом прокуратури, прокурори якого здійснюють процесуальне керівництво є Спеціалізована антикорупційна прокуратура (САП).

Обґрунтування скарги

Скаржник зазначив, що 17.08.2020 року в порядку статті 308 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України) він направив скаргу № 260-к/00154/2020-3394 про забезпечення дотримання розумних строків у кримінальному провадженні та закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Виконуючий обов`язки керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 відмовив йому листом від 01.09.2020 року у задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Підставою для відмови слугувало те, що 26.06.2020 року досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні завершено та стороні захисту, згідно статті 290 КПК України, було надано матеріали для ознайомлення. Прокурор не бачить підстав для закриття кримінального провадження.

Скаржник вважає, що таке рішення виконуючого обов`язки керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 не забезпечує здійснення ефективного досудового розслідування та нагляд прокурора за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування в цілому, строки досудового розслідування закінчені, розумні строки не дотримуються, а прокурор вищого рівня не надав належної оцінки даним фактам та істотно порушив право ОСОБА_4 на те, щоб обвинувачення відносно нього в найкоротший строк стало предметом судового розгляду або щоб відповідне провадження було закрите.

Він вважає, що у кримінальному провадженні № 0001846 від 01.08.2018 року строки досудового розслідування закінчились 06.07.2019 року, але відповідного рішення, згідно статті 283 КПК України, з урахуванням того, що з часу повідомлення ОСОБА_4 про підозру минуло більше 2 років та 8 місяців прокурором не було прийнято. Будь-яка оцінка наведеним у скарзі доводам не надана, відсутні доводи, мотиви і обґрунтування прийнятого рішення прокурором про відмову в їх задоволенні. Скаржник також зазначив, що ні підозрюваний ні він не отримували повідомлення про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001846 від 01.08.2018 року.

Скаржник просить про таке:

-Рішення виконуючого обов`язки керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 01.09.2020 року про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 від 17.08.2020 року в порядку ст. 308 КПК України на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0001846 від 01.08.2018 року скасувати;

-Зобов`язати прокурорів із числа групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001846 від 01.08.2018 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, прийняти процесуальне рішення закрити кримінальне провадження, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України;

-Встановити прокурорам із числа групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001846 від 01.08.2018 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України строк на виконання ухвали у три дні з дня її постановлення.

Доводи сторін

У судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги, попросив задовольнити.

Прокурор САП до судового засідання не з`явився, надав до суду заперечення на скаргу ОСОБА_3 та попросив розглянути скаргу без його участі. Відповідно до письмового заперечення прокурор зазначив, що на скаргу адвоката ОСОБА_3 була відповідь від 01.09.2020 року за № 16/1/3-19727-19, де зазначено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене та згідно з вимогами ст. 290 КПК України стороні захисту надано матеріали вказаного провадження для ознайомлення. Також роз`яснено, що відповідно до ст. 36, 308 КПК України, прокурор вищого рівня не наділений повноваженнями надавати вказівку процесуальному керівнику щодо закриття кримінального провадження. Прокурор також зазначив, що оскільки рішення прокурора приймаються лише у формі постанови, у скаржника відсутній предмет оскарження як такий, оскільки лист із роз`ясненням питання не входить до переліку рішень, які можуть оскаржуватися згідно із статтею 303 КПК України.

Мотивація суду

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи у судовому засіданні, слідча суддя дійшла до таких висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого (детектива), прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК). При цьому, у ч. 2 ст. 308 КПК України зазначається про таке прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування протягом трьох днів після її подання, і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Це положення, у сукупності з положенням п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України слід тлумачити так, що рішення прокурора у цьому випадку необов`язково має прийматись у виді постанови. Тому, слідча суддя критично оцінює аргументи прокурора щодо того, що відсутній предмет оскарження, оскільки рішення може бути прийнято у будь-якій формі та у письмовому вигляді.

Частиною 1 ст. 308 КПК України визначено право, зокрема, підозрюваного оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. На досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником (п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Окрім задоволення скарги, скаржник просить: 1) скасувати рішення виконуючого обов`язки керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 01.09.2020 року про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 від 17.08.2020 року в порядку ст. 308 КПК України на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0001846 від 01.08.2018 року, 2) зобов`язати прокурорів із числа групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001846 від 01.08.2018 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, прийняти процесуальне рішення закрити кримінальне провадження, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України; 3) встановити прокурорам із числа групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001846 від 01.08.2018 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України строк на виконання ухвали у три дні з дня її постановлення.

Разом з тим, враховуючи те, що всі прохання скаржника стосуються визнання факту недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001846 від 01.08.2018 року доцільно буде встановити обставини, що стосуються даного прохання.

Частина 1 статті 219 КПК України у редакції, чинній на момент розгляду скарги, зазначає, що строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку; 2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Якщо досудове розслідування злочину (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 частини першої статті 219 КПК України, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 КПК України:

1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури; заступником Генерального прокурора;

2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора;
3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками.

Строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження (ч. 2 ст. 294 КПК України). Продовження строку досудового розслідування кримінального правопорушення здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування (ч. 1 ст. 295 КПК України).

Кримінальне провадження № 0001846 було виділено 01.08.2018 року з кримінального провадження № 0000582 від 14.03.2018 року, яке в свою чергу було виділено 14.03.2018 року з кримінального провадження № 0000400 від 31.01.2013 року. 22.03.2018 року строки досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000582 від 14.03.2018 року було продовжено постановою Генерального прокурора України до 6 місяців, а саме до 29.07.2018 року. Крім того, 10.07.2018 року постановою Генерального прокурора України строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000582 від 14.03.2018 року було продовжено до 12 місяців, тобто до 29.01.2019 року.

Днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали (ч. 7 ст. 217 КПК України).

09.01.2019 року у кримінальному провадженні № 0001846 від 01.08.2018 року ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України. 10.01.2019 року сторона обвинувачення у кримінальному провадженні № 0001846 від 01.08.2018 року повідомила сторону захисту про завершення досудового розслідування листом № 14/2/1-1-28107-18 від 10.01.2019 року.

Отже, зі строку досудового розслідування № 0001846 від 01.08.2018 року залишилось 18 днів (з 10.01.2019 року до 29.01.2019 року). 18.06.2019 року підозрюваний ОСОБА_4 , захисники ОСОБА_3 та ОСОБА_7 завершили ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, та підписали протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Втім, надалі 05.05.2020 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001846 від 01.08.2018 року було відновлене постановою прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , а 06.05.2020 року Генеральний прокурор доручила здійснення досудового розслідування детективам Національного бюро.

19.05.2020 року постановою прокурора досудове розслідування було зупинене на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України у зв`язку з необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного правового співробітництва, але 26.06.2020 року було відновлене, і цього ж дня прокурор прийняв рішення про завершення досудового розслідування.

Також, ухвалою слідчої судді від 27.08.2020 року було відмовлено у задоволенні скарги адвоката про скасування зазначеної постанови. Доводи сторони захисту щодо спливу строку досудового розслідування слідча суддя визнала необґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Фактично, сторона захисту стверджує про те, що: 1) з 18.06.2019 року, коли вона виконала вимоги статті 290 КПК України, у сторони обвинувачення відновився перебіг строків досудового розслідування (якого залишилося 18 календарних днів), а тому 06.07.2019 року строк досудового розслідування закінчився й кримінальне провадження було закрите, 2) прокурор незаконно відновив досудове розслідування 05.05.2020 року, хоча відновлювати можна лише зупинене, а не завершене досудове розслідування та 3) строк у кримінальному провадженні не є розумними. Прокурор зазначає, що перше твердження сторони захисту не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а також вказує на те, що відновлення досудового розслідування було правомірним. Прокурор також зазначив, що досудове розслідування це стадія кримінального провадження яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується, зокрема, направленням до суду обвинувального акту. Із врахуванням положень ст. 3, 290 та 293 КПК України з відкриттям матеріалів для ознайомлення стороні захисту досудове розслідування вважається завершеним, проте не є закінченим, оскільки закінчується шляхом направлення до суду обвинувального акта, клопотання чи закриття кримінального провадження.

Слідча суддя звертає увагу на те, що дійсно, досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності (ст. 3 КПК України). Разом з тим, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування (ч. 1 ст. 290 КПК України). Фактично, законодавець чітко розрізняє закінчення досудового розслідування та його завершення, оскільки у статті 3 КПК України не зазначено як підставу для закінчення досудового розслідування надання доступу до матеріалів досудового розслідування і навпаки стаття 290 КПК України не вказує на те, що досудове розслідування закінчується після надання доступу до матеріалів досудового розслідування чи повідомлення про завершення досудового розслідування. При цьому, важливою ознакою досудового розслідування є проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій. З урахуванням цього, слідча суддя приходить до висновку, що нема підстав стверджувати, що після завершення 18.06.2019 року ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, строк досудового розслідування був відновлений, оскільки нема доказів, що вказують на проведення будь-яких слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій у цей період.

Більш чіткого врегулювання цього питання КПК України не надає. У таких випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 КПК України (ч. 6 ст. 9 КПК України). Так, до загальних засад кримінального провадження, зокрема, відносяться забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (рівність сторін), та розумність строків. З урахуванням цих засад, питання строків досудового розслідування (і, відповідно, обґрунтованості рішення прокурора від 01.09.2020 року) слід також оцінити.

Щодо права на захист, підозрюваний має таке право, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України. Також, варто звернутися до практики Європейського суду з прав людини та положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Елементами цього права є негайність, детальність інформування про характер і причини обвинувачення (підозри), які потрібні для підготовки належного захисту. Цієї інформації має бути достатньо, щоби зрозуміти суть обвинувачення. При цьому, особа має бути повідомлена про матеріальні факти, тобто ті, що свідчать про вчинення нею певного правопорушення, та на яких базується обвинувачення, а також про юридичні факти, тобто кваліфікацію цих фактів згідно із законодавством (серед іншого, у Рішенні Mattoccia проти Італії).

Щодо змагальності сторін та її рівності перед судом, слід зазначити, що принцип передбачає можливість для кожної сторони знати про та мати можливість коментувати усі докази, що були подані, з метою вплинути на рішення суду (Рішення у справі Brandstetter проти Австрії від 28 серпня 1991 року, заяви № 11170/84, № 12876/87, № 13468/87, параграф 67) Повний доступ до матеріалів справи є важливою гарантією права на справедливий суд. У цьому контексті, повага до права на захист вимагає того, що обмеження доступу до матеріалів справи обвинуваченого чи його захисника не має обмежувати розкриття доказів для обвинуваченого перед початком судового розгляду (Рішення Великої Палати у справі Ocalan проти Туреччини від 12 травня 2005 року, заява № 46221/99, параграф 140) Як загальне правило, змагальність процесу досягається тим, що у сторони обвинувачення є обов`язок розкрити стороні захисту усі матеріальні докази, що у неї є на підтвердження чи спростування обвинувачення (Рішення Великої Палати у справі Rowe та Davis проти Сполученого Королівства від 16 лютого 2000 року, заява № 28901/95, параграф 60), хоча право на доступ до доказів не є абсолютним і може обґрунтовано обмежуватись.

Слід зазначити, що з урахуванням наданих матеріалів, 26.06.2020 року в кримінальному провадженні № 0001846 від 01.08.2018 року досудове розслідування завершено і стороні захисту надано доступ до матеріалів кримінального провадження. Надання такої можливості стороні захисту після відновлення кримінального провадження і проведення інших слідчих (розшукових) дій у період з 05.05.2020 року до 19.05.2020 року (моменту зупинення досудового розслідування), фактично, дозволяє стороні захисту ознайомитись з повним обсягом матеріалів кримінального провадження та не обмежує право особи на захист, оскільки підозрюваний та його захисники мають можливість ознайомитись з новими доказами, що могли бути зібрані вже після завершення ознайомлення з доказами, що були зібрані раніше (яке підозрюваний і захисники завершили 18.06.2019 року).

Щодо розумності строків, слідча суддя звертає увагу на те, що зараз формальні строки (які чітко передбачені КПК України) досудового розслідування дотримані. Разом з тим, строк досудового розслідування, як і будь-який строк у кримінальному процесі, має відповідати вимогам щодо розумності строку. Розумний строк визначається відповідно до обставин справи, що вимагає оцінки в цілому. Хоча окремі стадії провадження можуть провадитись з прийнятною тривалістю, загальна тривалість процесу може, однак, перевищити «розумний строк». Критеріями оцінки розумності строку можуть бути, зокрема, складність справи, поведінка учасників кримінального провадження (в тому числі, сторони захисту), а також відповідних органів. Слідча суддя вважає, що справи, що стосуються вчинення корупційних злочинів, самі по собі є складними, що може бути пов`язано з перешкоджанням здійсненню розслідування (переховуванням осіб), вчиненням прихованих дій, спрямованих на досягнення злочинного умислу (часто із залученням значної кількості осіб, залучених до провадження), наявністю складних економічних транзакцій, а також корупційною складовою, яка часто передбачає значну кількість організаційних заходів, пов`язаних з передачею неправомірної вигоди чи незаконним заволодінням чужим майном. Необхідно врахувати той факт, що провадження, у якому проводиться досудове розслідування, стосується можливого вчинення корупційного злочину із заволодінням чужим майном на суму понад 2 мільярди гривень, із значною кількістю залучених осіб, які можуть не перебувати в Україні, а також стосується великого обсягу економічних операцій. Також, з урахуванням того, що у справі розслідується багато епізодів вчинення можливих корупційних злочинів, а справа надійшла до іншого органу досудового розслідування для здійснення розслідування лише у 2020 році, слідча суддя не бачить підстав вважати, що станом на зараз є затягування строків досудового розслідування. В подальшому таке питання може бути повторно переглянуте з урахуванням нових обставин.

До аргументу скаржника про неотримання повідомлення про завершення досудового розслідування кримінального провадження № 00001846 від 01.08.2018 слідча суддя також ставиться критично. Матеріали заперечення прокурора містять повідомлення про завершення досудового розслідування № 16-50407-19 від 26.06.2020 року, адресоване захиснику підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_3 . Разом з тим, про це також зазначається у відповіді (рішенні) виконуючого обов`язки керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 01.09.2020 року про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 від 17.08.2020 року на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0001846 від 01.08.2018 року (рішенні, яке оскаржується).

Оскільки суть скарги стосувалася визнання рішення прокурора незаконним і необґрунтованим, а слідча суддя встановила, що у прокурора були відсутні підстави для задоволення скарги скаржника, оскільки позиція щодо строків у кримінальному провадженні є обґрунтованою й відповідає вимогам кримінального процесуального закону, загальним засадам кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку, що є підстави для відмови по всіх проханнях скаржника.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 219, 290, 303-308 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

В задоволенні скарги ОСОБА_3 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на рішення виконуючого обов`язки керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 01.09.2020 року про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 від 17.08.2020 року на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0001846 від 01.08.2018 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1