Ухвала
17 вересня 2020 року

м. Київ
справа № 750/8501/19

провадження № 51-1812км20
Суддя Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 20 січня 2020 року стосовно ОСОБА_3 ,
встановила:
Ухвалами Верховного Суду від 27 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребувано з місцевого суду матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 , які надійшли до суду касаційної інстанції.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_2 просить здійснювати розгляд кримінального провадження за участю засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання в Державній установі «Коростенська виправна колонія (№ 71)», у режимі відеоконференції.
Згідно з ч. 4 ст. 46 КПК України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться за межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема, у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження у судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин. Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Закріплення у ч. 2 ст. 336 КПК України права на ініціювання перед судом питання про здійснення дистанційного судового провадження «за клопотанням сторони» вказує на можливість подання клопотання як учасником кримінального провадження, якого воно стосується, так і спільного клопотання від декількох учасників, які згідно з п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України відносяться до даної сторони, чи клопотання від одного учасника щодо забезпечення дистанційного судового провадження щодо іншого учасника провадження за умови, що ці учасники відносяться до одної і тої ж сторони кримінального провадження.

Причому в останньому випадку, з огляду на положення ч. 2 ст. 336 КПК України, таке клопотання має бути погоджене учасником провадження, про участь якого в режимі відеоконференції воно заявлено.

Однак, відповідне клопотання від засудженого ОСОБА_3 до суду касаційної інстанції не надходило. Захисник ОСОБА_2 також не надала касаційному суду жодного підтвердження того, що її підзахисний ОСОБА_3 дійсно бажає брати участь у касаційному розгляді.
За таких обставин на момент призначення касаційного розгляду відсутні підстави для здійснення його за участю засудженого ОСОБА_3 у режимі відеоконференції, що не позбавляє останнього права звернутися до суду касаційної інстанції з відповідним клопотанням про такий розгляд.
Підготовчі дії, передбачені ч. 1 ст. 430 КПК України, проведені.
Керуючись ч. 2 ст. 336, ч. 4 ст. 430 КПК України, суддя
постановила:
Закінчити підготовку та призначити касаційний розгляд кримінального провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_2 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 20 січня 2020 року стосовно ОСОБА_3 в Касаційному кримінальному суді Верховного Суду на 16 грудня 2020 року об 11:30.
Про дату, час і місце касаційного розгляду повідомити учасників судового провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

ОСОБА_1