Справа № 289/540/20
Номер провадження 1-кп/289/63/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.07.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштованого, учасника бойових дій, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
15.12.2019 близько 16-17 години ОСОБА_4 , перебуваючи в службовому відрядженні в зоні проведення операції Об`єднаних сил, у лісопосадці поблизу базування підрозділу Національної гвардії України, що в с. Зайцеве Бахмутського району Донецької області, знайшов 273 патрони калібру 5,45 мм, що являються боєприпасами до вогнепальної стрілецької зброї, після чого, діючи з корисливих мотивів, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, придбав, шляхом привласнення вказані 273 патрони калібру 5,45 мм, та перемістив їх в інше визначене ним місце в лісопосадці, приховавши листям, де зберігав без передбаченого законом дозволу поблизу базування підрозділу Національної гвардії України, що в с. Зайцеве Бахмутського району Донецької області до 14.01.2020.

14.01.2020 близько 18 години ОСОБА_4 , продовжуючи свої кримінально протиправні дії, в порушення Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабміну від 12.10.1992 № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, діючи з прямим умислом і корисливим мотивом, переніс з лісопосадки с. Зайцеве Бахмутського району Донецької області вищевказані 273 патрони калібру 5,45 мм до службового вантажного автомобіля марки «КРАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 Ф4, де зберігав без передбаченого законом дозволу на території базування підрозділу Національної гвардії України у с. Зайцеве Бахмутського району Донецької області до 15.01.2020.

15.01.2020 близько 05 години ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом і корисливим мотивом, шляхом перевезення на службовому вантажному автомобілі марки «КРАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 Ф4, незаконно перемістив вказані бойові припаси на територію військової частини НОМЕР_2 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , після чого перемістив в особистих речах вказані 273 патрони калібру 5,45 мм та в подальшому перевіз їх громадським транспортом до лісопосадки с. Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області, де сховав у визначеному ним місці під бетонними плитами, присипавши їх листям, та зберігав без передбаченого законом дозволу до 16.01.2020.

16.01.2020 ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом і корисливим мотивом, з метою незаконного збуту бойових припасів, запропонував громадянину ОСОБА_6 , який був залучений до конфіденційного співробітництва та діяв за дорученням працівників правоохоронних органів, збути останньому бойові припаси до стрілецької вогнепальної зброї калібру 5,45 мм, маючи намір отримати у такий спосіб від нього грошові кошти в сумі 4300,00 грн., на що останній погодився. В цей же день близько 18 години ОСОБА_4 , продовжуючи свою кримінально протиправну діяльність щодо носіння, зберігання та збуту бойових припасів, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, переніс з лісопосадки с. Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області вказані бойові припаси до гаражу свого будинку по АДРЕСА_2 , та в подальшому на автомобілі марки «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_3 , перевіз вказані 273 патрони калібру 5,45 мм до автомобільної стоянки в с. Кочерів (74-й км автодороги Київ-Чоп) Радомишльського району Житомирської області, яка розташована поблизу кафе «Кочерів».

16.01.2020 близько 20 години ОСОБА_4 , під час проведення працівниками правоохоронних органів негласної слідчої дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, незаконно збув ОСОБА_6 за 4300,00 грн. 273 патрони калібру 5,45 мм, які згідно висновку експерта являються боєприпасами до стрілецької вогнепальної зброї, а саме: 262 шт. 5,45 мм проміжними патронами з кулею «ПС» зразка 1974 року зі сталевим осердям; 5 шт. 5,45 мм проміжними патронами з трасуючою кулею «Т» зразка 1974 року; 6 шт. 5,45 мм проміжними патронами з кулею «ПП» зразка 1992 року підвищеної пробивної здатності.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України - придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , 31.03.2020 в приміщенні військової прокуратури Житомирського гарнізону (м. Житомир, вул. Дмитра Донцова, 20) укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, в якій відображені обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення.
Відповідно до даної угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування добровільно, без примусу в повному обсязі визнав свою винуватість у вказаному діянні повністю, щиро розкаявся, надав правдиві та детальні показання щодо обставин вчинення злочину. За умов угоди сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить угоду затвердити та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди.

Захисник ОСОБА_5 не заперечує проти затвердження угоди.

Суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, вислухавши доводи сторін кримінального провадження, прийшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про визнання винуватості від 31.03.2020 є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та відповідає вимогам і правилам КПК та КК України. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що також виходить із вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, який порушує громадську безпеку, потерпілий у вказаній справі відсутній.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання з випробуванням, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих покарання ОСОБА_4 обставин - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, учасник бойових дій, та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Міра покарання, узгоджена в угоді, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, є необхідною і достатньою для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і відповідає принципам справедливості та гуманності та вимогам закону про кримінальну відповідальність.
Визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обовязки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, судом не враховуються, так як згідно п. 12 Постанови № 13 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», тривалість іспитового строку та обовязки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом. У звязку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обовязки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Обставин, які перешкоджають затвердженню угоди, не встановлено.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого судом не обирається. Речовими доказами суд розпоряджається у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України. Понесені по провадженню судові витрати суд вважає за необхідне відшкодувати за рахунок обвинуваченого. Цивільний позов по провадженню відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, ч. 1 ст. 263 КК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.03.2020 між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази по справі:

- грошову купюру номіналом 20 грн. серія та номер СЄ8551745, передану на відповідальне зберігання у Хмельницьку філію АТ КБ "ПриватБанк" - конфіскувати в дохід держави;

- 254 (двісті п`ятдесят чотири) 5,45 мм проміжні патрони з кулею "ПС" зразка 1974 року із сталевим осердям (чотири з яких піддавались демонтажу), 3 (три) 5,45 мм проміжні патрони з трасуючою кулею "Т" зразка 1974 року (один з яких піддавався демонтажу), 4 (чотири) 5,45 мм проміжні патрони з кулею "ПП" зразка 1992 року підвищеної пробивної здатності (один з яких піддавався демонтажу), 8 (вісім) стріляних гільз від 5,45 мм проміжних патронів з кулею "ПС" зразка 1974 року зі сталевим осердям, 2 (дві) стріляні гільзи від 5,45 мм проміжних патронів з трасуючою кулею "Т" зразка 1974 року, 2 (дві) стріляні гільзи від 5,45 мм проміжних патронів з кулею "ПП" зразка 1992 року підвищеної пробивної здатності, які передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Хмельницькій області - знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 судові витрати в сумі 5024,32 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. ст. 394, 395 КПК України, до Житомирського апеляційного суду області через Радомишльський районний суд Житомирської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1