Провадження № 1-м/161/9/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 01 жовтня 2020 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , особи, щодо якої розглядається клопотання, ОСОБА_6 , розглянувши клопотання керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) щодо громадянина Республіки Польща ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В

Прокурор Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) щодо громадянина Республіки Польща ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), який засуджений вироком 08.12.2015 за злочин, передбачений абзацом 3 ст.55 Закону Республіки Польща від 29.11.2005 "Про протидію наркоманії", з урахуванням положень ст.12, §1 ст.64 КК Республіки Польща (незаконне придбання, зберігання, перевезення та пересилання з метою збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах та контрабанда таких наркотичних засобів в особливо великих розмірах), за законодавством України відповідає положенням ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України.

Заслухавши думку учасників провадження, зокрема, прокурора, який клопотання підтримав та просив задовольнити, думку ОСОБА_6 , який висловив незгоду з тим, що уповноважені органи Республіки Польща оголосили його в розшук, при тому що їм було відомо про місце його перебування, також він був позбавлений можливості оскаржити вирок від 08.12.2015, міркування його захисника, який заперечував щодо застосування до нього екстрадиційного арешту, висловив думку про можливість обрання іншого запобіжного заходу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.26 Конституції України, «Іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України».

Статтею 5 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Згідно ст.12 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957, ратифікованої із заявами і застереженнями Законом N 43/98-ВР (43/98-ВР) від 16.01.98) запит, інші шляхи передачі запитів можуть бути встановлені за прямою згодою між двома або декількома Сторонами виданої відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої Сторони.

Згідно п.9 ч.1 ст.541 КПК України екстрадиційний арешт - це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Відповідно до ч.1 ст.584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

На підставі ч.ч. 10, 11 ст.584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Слідчим суддею встановлено, що згідно наданих компетентним органом Республіки Польща документів Марцін (Марчин) Пьотр Суховські у кримінальній справі №IV K 101/15 вироком Окружного суду у Любліні в IV Кримінальному відділі від 08.12.2015, визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого абзацом 3 ст.55 Закону Республіки Польща від 29.11.2005 "Про протидію наркоманії" та, з урахуванням положень ст.12, § 1 ст.64 КК Республіки Польща, засуджений до 300 денних ставок штрафу по 10 злотих кожна, 3 роки і 1 місяць позбавлення волі.

У визначений термін ОСОБА_6 не з`явився до відповідного закладу з метою відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому постановою вказаного вище суду від 02.06.2016, його було оголошено в розшук.

Міністерством юстиції України отримано запит компетентного органу Республіки Польща про видачу ОСОБА_6 до Республіки Польща для приведення вироку Окружного суду у Любліні в IV Кримінальному відділі від 08.12.2015 до виконання.

За результатами проведеної прокуратурою Волинської області екстрадиційної перевірки 15.07.2019 Міністерством юстиції України видано наказ про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 з України до Республіки Польща для виконання вироку, яким відстрочено фактичну передачу ОСОБА_6 до Республіки Польща до закінчення судового провадження за обвинуваченням останнього у вчиненні злочинів на території України, відбуття покарання чи звільнення від покарання з будь-яких підстав.

Згідно вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24.03.2020 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, та призначено до відбування покарання у виді позбавлення волі строком 9 років з конфіскацією майна.

На даний час ОСОБА_6 відбуває покарання у ДУ "Луцький слідчий ізолятор". Строк відбування ОСОБА_6 призначеного за вироком українського суду покарання завершується 02.10.2020.

З урахуванням викладених у клопотанні та встановлених в судовому засіданні обставин, підтверджених доказами, слідчий суддя приходить до висновку, що є достатні підстави для застосування щодо ОСОБА_6 екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу компетентним органам Республіки Польща та його фактичної передачі.

Частиною 8 ст.584 КПК України передбачено, що при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

За таких обставин, доводи ОСОБА_6 про безпідставне оголошення його в розшук та ненадання можливості оскаржити вирок, не можуть бути предметом перевірки при розгляді клопотання про застосування екстрадиційного арешту.

Керуючись положеннями Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та ст. 584 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ

Клопотання керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Польща, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Польща, але не більше строку встановленого ч.10 ст.584 КПК України, з обов`язковою перевіркою наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою не рідше одного разу на два місяці.
Впродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Луцький слідчий ізолятор».
Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Луцький слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту отримання копії судового рішення, перекладеного на польську мову.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слідчий суддя