Справа № 404/6036/20
Номер провадження 1-кп/404/392/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №0001178 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Неопалімовка Кіровоградського району та області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України не маючого судимостей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

14.09.2020 року близько 12 год. 40 хв. неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 знаходився на території дитячого майданчика , який прилеглий до будинку АДРЕСА_2 , де катався на гойдалці. У цей момент на вулиці перебував ОСОБА_3 , який підійшов до неповнолітнього ОСОБА_5 та зробив йому зауваження з приводу того, що він зламав гойдалку, на що останній не відреагував. Тоді у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_5 .

Реалізовуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 цілеспрямовано наблизився до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 захопив правою рукою між передпліччям та плечем шию останнього. Після чого кулаком лівої руки замахнувся та наніс один удар в область правої частини обличчя, а саме в око потерпілому, в результаті чого завдав фізичного болю неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 , однак тілесних ушкоджень, у вигляді синців, саден чи ран, спричинено не було, що підтверджується висновком судово-медичного експерта.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю та показав суду, що за часу, обставин та з мотивів, вказаних в обвинуваченні, захопив правою рукою між передпліччям та плечем шию неповнолітнього ОСОБА_5 та кулаком лівої руки замахнувся і наніс один удар в область правої частини обличчя. Крім того, підтверджує, що своїми умисними діями завдав потерпілому фізичного болю, при цьому не спричинивши тілесних ушкоджень.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.126 КК України як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив умисний закінчений кримінальний проступок.

Як особа ОСОБА_3 характеризується позитивно (т.1 а.п.105), не одружений, на обліках в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває, осудний, офіційно не працює, відповідно до положень ст.89 КК України вважається таким, що немає судимостей.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є повне визнання вини у вчиненні кримінального проступку.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого - не встановлені.

Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження, пом`якшуючих покарання обставин та особи обвинуваченого, який характеризується позитивно, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому покарання в межах санкції ч.1 ст.126 КК України у виді громадських робіт. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1