ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1950/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" грудня 2020 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

під час проведення підготовчого судового засідання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) № 0002142, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований

та проживає: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва, з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні.

Втім, ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 також подали клопотання до суду про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинений кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі положень ч. 4 ст. 309 КК України (арк. 11).

Заслухавши обвинуваченого та його захисника, які підтримали подане ними клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу та розпочав лікування від наркоманії, прокурор проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності не заперечував, просив клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за таких обставин.

ОСОБА_5 26 листопада 2020 року приблизно о 09 год. 30 хв. знаходився за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 164, та в цей час, неподалік аптеки, побачив підозрілу, раніше незнайому йому, невстановлену органом досудового розслідування особу.

Розуміючи, що дана особа може мати відношення до незаконного обігу наркотичних засобів, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, метадон (фенадон).

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_5 звернувся до вказаної, невстановленої органом досудового розслідування особи, та в ході спілкування домовився щодо придбання десяти таблеток препарату «Метафін ІС», що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон) за грошові кошти в сумі 100 гривень. Передавши вказаній особі обумовлені грошові кошти, ОСОБА_5 отримав від неї блістер з десятьма таблетками препарату «Метафін ІС», що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон) та поклав їх до правої кишені кофти, у яку він був одягнений, після чого покинув місце, тим самим придбав та розпочав зберігати наркотичний засіб для власного вживання, без мети збуту.

У подальшому, того ж дня, приблизно о 11 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Старобориспільська, між станціями метро «Бориспільська» та «Червоний хутір», ОСОБА_5 помістив шість таблеток препарату «Метафін ІС», що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон) до контейнеру з полімерного матеріалу, подрібнив та розчинивши у воді, перорально вжив. Надалі ОСОБА_5 помістив контейнер з полімерного матеріалу, в якому знаходилися залишки речовини білого кольору та блістер, всередині з 4 таблетками препарату «Метафін ІС», що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон) до кишені кофти, у яку він був одягнений та залишився на місці.

Так, 26 листопада 2020 року приблизно о 11 год. 56 хв. за адресою: м. Київ, вул. Старобориспільська, між станціями метро «Бориспільська» та «Червоний хутір» працівниками поліції був затриманий ОСОБА_5 , у якого в подальшому в ході особистого обшуку було виявлено та вилучено блістер, всередині з чотирма таблетками препарату «Метафін ІС» та контейнер з полімерного матеріалу, всередині з речовиною білого кольору, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон), загальною масою 0,104 г, який ОСОБА_5 умисно, незаконно, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15 лютого 1995 року, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ від 03 червня 2009 року № 589, придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Метадон (фенадон) включений до «Список № 1. Наркотичні засоби, обіг яких обмежено», «Таблиця ІІ», що входить до «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого постановою КМУ від 06 травня 2000 року № 770.

Суд вказані дії ОСОБА_5 кваліфікує як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 48, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Водночас ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 4 ст. 309 КК України передбачено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 на час вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, хворів на наркоманію, оскільки перебуває на обліку у лікаря нарколога з 11 лютого 2005 року з діагнозом: розлад психіки і поведінки, внаслідок вживання наркотичних засобів та інших психоактивних речовин, синдром залежності.

Отже, він є таким, що потребував лікування від наркоманії.

У матеріалах кримінального провадження міститься довідка Громадської організації «Берег життя» від 27 листопада 2020 року № 25/01, з якої вбачається, що ОСОБА_5 27 листопада 2020 року розпочав курс лікування від наркоманії та з вказаної дати перебуває на стаціонарному курсі реабілітації та соціальної адаптації, рекомендований курс один рік (арк. к.п. 77).

На підтвердження добровільності звернення ОСОБА_5 до лікувального закладу вказує те, що таке рішення він прийняв самостійно.

При цьому, добровільно звернувшись до лікувального закладу, обвинувачений мав на меті вилікуватись від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності.

Шляхом опитування обвинуваченого, судом встановлено, що він правильно розуміє і не оспорює формулювання обвинувачення, характер висунутого обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 309 КК України, у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку судом.

Окрім цього, судом встановлено, що обвинувачений розуміє свої права, передбачені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ч. 4 ст. 309 КК України.

Таким чином, оскільки визначені законом України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 4 ст. 309 КК України, умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів. Суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого і звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні покласти на обвинуваченого, з огляду на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) про те, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Долю речових доказів у провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

З огляду на викладене та керуючись частинами 1, 4 ст. 309, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, п. 2 ч. 3 ст. 314, 369372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника задовольнити.

Обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження стосовно нього закрити.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов відсутній.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведені експертизи на користь держави у розмірі 1 307,60 грн.

Після набрання ухвалою законної сили речові докази у провадженні, а саме наркотичний засіб, знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1