печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника третьої особи щодо майна якої вирішувалося питання про арешт майна ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва в рамках кримінального провадження № 0001014 від 04.06.2020 року,

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді надійшло клопотання третьої особи щодо майна якої вирішувалося питання про арешт майна ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва в рамках кримінального провадження № 0001014 від 04.06.2020 року у справі № 757/34783/20 арешт на вилучене в ході обшуку 12.08.2020 за адресою: с. Гора, Бориспільського району, Київської області, вул. Горіхова, 16 (22), майно, а саме:

- Мобільний телефон «Iphone», модель А1784, IMEI: НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що підстави для вилучення та арешту вказаного мобільного телефону відсутні, оскільки ОСОБА_3 не є фігурантом даного кримінального провадження, не має жодного відношення до ДП «Конярство України» та інших підприємств, зазначених в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку. Доказів, що вказаний мобільний телефон здобутий злочинним шляхом, чи є об`єктом кримінального правопорушення, стороною обвинувачення не надано при зверненні до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а тому вказана ухвала є такою, що суперечить вимогам КПК України.

Учасники справи до судового засідання не з`явилися. Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 направила на адресу суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, доводи, зазначені у клопотанні підтримує в повному обсязі, клопотання підтримує в повному обсязі.

Прокурор до судового засідання не з`явився з невідомих суду причин. Тому, слідчий суддя розглянув вказане клопотання за такої явки сторін.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001014 від 04.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0001014, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 КК України, 12.08.2020 року проведений обшук за адресою: АДРЕСА_2 (22). В результаті проведення обшуку вилучено майно, що має значення та відношення до кримінального правопорушення, зокрема те, про повернення якого просить його власник.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/34783/20-к накладено арешт на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження № 0001014, зокрема на мобільний телефон «Iphone», модель А1784, IMEI: НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Приймаючи таке рішення слідчий суддя виходив з того, що мобільний телефон відповідає критеріям речових доказів та має значення для досудового розслідування.

Разом з тим, жодних доказів, що вказаний мобільний телефон здобутий злочинним шляхом чи є об`єктом кримінального правопорушення, а відтак ознак речового доказу він не має.

Крім того, відносно ОСОБА_3 відомості до ЄРДР не внесені, досудове розслідування відносно нього не здійснюється.

Отже, майно, на яке накладено арешт, не відповідає критеріям, визначним ст. 98 КПК України, оскільки не є майном набутим кримінально протиправним шляхом або предметом кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 2 п. 2.6. Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Отже, арешт ухвалою слідчого судді на мобільний телефон ОСОБА_3 накладено необґрунтовано, оскільки арешт накладено на майно особи, яка не має статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несе за законом матеріальну відповідальність за дії таких осіб.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Разом з тим, згідно зі ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

При розгляді клопотання про скасування арешту стороною обвинувачення не доведено наявність будь-яких фактичних даних (доказів), відповідно до яких є необхідність у збереженні накладеного арешту на майно ОСОБА_3 .

З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання про скасування арешту з майна ОСОБА_3 , оскільки під час розгляду клопотання встановлено, що необхідність в накладеному арешті відпала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання представника третьої особи щодо майна якої вирішувалося питання про арешт майна ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва в рамках кримінального провадження № 0001014 від 04.06.2020 року задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва в рамках кримінального провадження № 0001014 від 04.06.2020 року у справі № 757/34783/20 арешт на вилучене в ході обшуку 12.08.2020 за адресою: с. Гора, Бориспільського району, Київської області, вул. Горіхова, 16 (22), майно, а саме:

- Мобільний телефон «Iphone», модель А1784, IMEI: НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1