Справа № 473/3301/20
Номер провадження 1-кс/473/768/2020
УХВАЛА

"05" жовтня 2020 р. слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області від 19.06.2020 року про закриття кримінального провадження №0000716,

ВСТАНОВИВ:
в вересні 2020 року до Вознесенського міськрайонного суду надійшла скарга представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області від 19.06.2020 року про закриття кримінального провадження №0000716 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що 25.05.2020 року СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000716 за заявою ОСОБА_3 щодо заволодіння шляхом обману належними йому коштами.

19.06.2020 року слідчим винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Вказану постанову заявник вважає передчасною та необґрунтованою, оскільки слідчим не вчинено всіх необхідних слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.

Посилаючись на викладене, заявник просив скасувати постанову слідчого Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 19.06.2020 року.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, оскільки нею вчинений необхідний обсяг слідчий дій, та як наслідок прийнято обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.

Заслухавши заявника, слідчого, перевіривши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 25.05.2020 року до Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від ОСОБА_3 , в якому останній зазначав, що 24.05.2020 року невстановлена особа, шляхом обману заволоділа належними потерпілому коштами. Останній зазначав, що отримавши попередження від невідомої особи, яка представилася співробітником служби безпеки АТ КБ «ПриватБанк», щодо ймовірного зняття належних йому коштів, здійснив їх перерахунок на власний мобільний рахунок, а також мобільний термінал своєї матері. В подальшому дані мобільні номери було заблоковано, коштів на рахунках виявлено не було.

25.04.2020 року внесені відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження слідчим було допитано потерпілого ОСОБА_3 , надано доручення провести слідчі (розшукові дії) (25.05.2020 року, 19.06.2020 року). Відповіді в порядку їх виконання не надходили.

Постановою слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 19.06.2020 року кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2, 284 КПК України).

При цьому, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження в справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України процес доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статі, покладається на слідчого, прокурора (ст. 92 КПК України).

Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України).

Частиною 4 ст. 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Між тим, слідчим зазначені вимоги не дотримані. Зокрема, слідчим було прийнято таке рішення за відсутності повного та об`єктивного встановлення обставин провадження, без проведення всебічної перевірки, отримання необхідної інформації та доказів, отже передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

При цьому матеріали справи та кримінального провадження № 0000716 не спростовують доводів заявника про отримання оскаржуваної постанови лише 18.06.2020 року. Скаргу подав у строк, встановлений законом.

З огляду на викладене, постанова слідчого Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області від 19.06.2020 року про закриття кримінального провадження №0001963 підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,306,307,372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області від 19.06.2020 року про закриття кримінального провадження №0000716 задовольнити.
Постанову слідчого Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 19.06.2020 року про закриття кримінального провадження за №0000716 скасувати.
Копію ухвали надіслати заявнику, Вознесенському ВП ГУНП в Миколаївській області та направити для відома до Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1