ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/9069/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1297/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

власника майна - ОСОБА_7 ,

представника власника майна - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 11.06.2020 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002360 від 04.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 361-1 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 11.06.2020 клопотання про арешт майна задоволено.
Накладено арешт на майно, вилучене 02.06.2020 в період часу з 07:32 до 10:24 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично мешкають ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на:
- ноутбук ТМ «Hp»,
- мобільний телефон ТМ «Samsung» imai1: НОМЕР_1 , imai2: НОМЕР_2 , в якому сім карти з номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;
- планшет ТМ «Samsung» моделі SM-T530, SR52G1156XTH,
- грошові кошти загальною сумою: 5330 доларів США, а саме: 53 купюри по 100 доларів США, 20 доларів США, 10 доларів США;
- банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_5 .
Питання щодо зберігання вилученого майна вирішено відповідно до положень статті 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 11.06.2020 про задоволення клопотання слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області від 03.06.2020 про арешт майна, вилученого 02.06.2020 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; постановити нову ухвалу, якою відмовити у арешті вилучених 02.06.2020 під час обшуку наступних речей і грошових коштів: мобільний телефон ТМ «Samsung» з двома сім-картами; валютні грошові кошти загальною сумою 5 330 доларів США; банківську картку «ПриватБанку» НОМЕР_6 .
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку від 26.05.2020 до переліку майна, яке підлягає відшуканню і вилученню в квартирі АДРЕСА_2 не включено грошові кошти, валютні цінності та банківські картки, а також не зазначено їх індивідуальні або родові ознаки.
Не зважаючи на це, слідчий постановою від 02.06.2020 незаконно визнав вилучені 5 330 доларів США речовими доказами, супротив того, що визнання речовими доказами тимчасово вилученого майна за пропуском стадії накладення на нього арешту чинним КПК не передбачено.
Окрім того, слідчий у прохальній частині клопотання про арешт майна від 03.06.2020 зазначив, що тільки на виученому під час обшуку ноутбуці ТМ «НР» міститься інформація, пов`язана з кримінальним провадженням, а саме на даному носії інформації міститься шкідливе програмне забезпечення, тому не зрозуміло, яке значення для виконання завдань кримінального провадження має вилучення інших предметів і грошових коштів.
У клопотанні про арешт майна від 03.06.2020 слідчий також не навів доказів того, що ці кошти можуть бути набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення, відповідно до них рішенням суду може бути застосована спеціальна конфіскація і не послався на це як на підставу арешту 5 330 доларів США.
Крім цього, адвокат зазначав, що ОСОБА_7 є внутрішньо переміщеною особою, а його батько ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсіонер, мешкає на тимчасово окупованій території, отримує пенсію на підконтрольній Україні території, офіційно в банку конвертує пенсійні гривневі кошти в долари США, які передає на зберігання сину ОСОБА_7 в м. Харкові, бо вважає, що з огляду на високий рівень злочинності на території т.з. «ЛНР» і грабежах під час переходу лінії розмеження може так зберегти свої пенсійні кошти, і таким чином, вилучені під час обшуку 5 330 доларів США не здобуті злочинним шляхом, а є конвертованими пенсійними коштами батька ОСОБА_7 .
Адвокат ОСОБА_8 вважав, що вилученням у ОСОБА_7 комп`ютерної техніки, телефонів, банківської карти про відсутності розумної підозри вчинення ним передбаченої частиною 1 статті 361-1 КК України порушені його конституційній права власності, очевидно, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у його права і свободи. ОСОБА_7 залишився практично без коштів, без зв`язку, не може користуватися своєю власністю необмежений період часу.
Вислухавши доповідь судді, пояснення власника майна ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, Московським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0002360 від 04.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 361-1 КК України.
Підставою порушення кримінального провадження стало те, що 04.05.2020 до чергової частини Московського ВП ГУНП в Харківській області надійшли матеріали з УПК в Харківській області ДКНП України про те, що невстановлена особа в соціальній мережі Інтернет, через Інтернет додаток «Телеграм» розповсюджує шкідливі програмні та технічні засоби, призначені для несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів).
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 26.05.2020 в межах зазначеного кримінального провадження наданий дозвіл на проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 , де фактично мешкають ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, а саме: мобільних телефонів, сім карт, комп`ютерів, планшетів, інших електронних приладів і інших предметів і документів, які як самостійно, так і в сукупності з іншими доказами у вказаному кримінальному провадженні, мають суттєве значення для з`ясування обставин злочину, а також розгляду справи по суті.
02.06.2020 в період часу з 07:32 до 10:24 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді було проведено обшуку, в ході якого виявлено та вилучено: ноутбук ТМ «Hp», мобільний телефон ТМ «Samsung» imai1: НОМЕР_1 , imai2: НОМЕР_2 , в якому сім карти з номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , планшет ТМ «Samsung» моделі SM-T530, SR52G1156XTH, грошові кошти загальною сумою: 5 330 доларів США, а саме: 53 купюри по 100 доларів США; 20 доларів США; 10 доларів США; банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_6 .
Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя, враховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення та обставини його вчинення, найменування та вид вилученого в ході обшуку майна, вважав, що вилучені ноутбук, телефон, планшет, банківська картка є саме тими речами, з метою відшукання яких надано дозвіл на обшук, які відповідають критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, можуть бути знаряддями вчинення кримінального правопорушення, отже повинні бути арештовані з метою їх збереження та можливістю подальшого проведення комплексу слідчих (процесуальних) дій. Крім цього, слідчий суддя вважав недоведеним законність походження грошових коштів загальною сумою 5 330 доларів США.
З таким висновком слідчого судді погоджується й колегія суддів, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), тобто з метою збереження речових доказів.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна, в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ті обставини, які встановлені слідством на даний час дають достатні правові підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки під час розгляду клопотання у слідчого судді були усі підстави вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України, та яке є речовими доказами.
З врахуванням встановлених обставин та виходячи із положень статей 98, 170, 173 КПК України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що на даний момент існує, відповідно до вимог статті 170 КПК України, сукупність підстав вважати, що вилучене 02.06.2020 під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 , де фактично мешкають ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , майно, є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки має ознаки речових доказів, та з метою їх збереження, а також швидкого, повного та неупередженого розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, передбачення, відчуження майна, необхідно накласти на нього арешт, вид якого відповідає положенням частини 2 статті 173 КПК України.
Доводи апеляційної скарги, які давали б беззаперечні докази та підстави суду прийти до висновку про скасування арешту на грошові кошти та банківську картку, оскільки вони належать батькові ОСОБА_7 ОСОБА_10 , у апеляційного суду відсутні.
При цьому, апеляційний зазначає, що власник вилучених грошових коштів у разі доведення набуття їх законним шляхом, не позбавлений можливості в порядку статті 174 КПК України ставити питання про скасування такого арешту.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , висновків суду не спростовують, оскаржувана ухвала слідчого судді є обґрунтованою, підстав для її скасування на даний час не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 11.06.2020 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: