Справа № 646/2604/20
№ провадження 1-в/646/205/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.08.2020 м.Харків Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі
судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»,
в с т а н о в и в:
До суду надійшло клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 24.07.2019 року.
Засуджений надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Прокурор у судовому засіданні вважав необхідним у задоволенні клопотання відмовити.
Вислухавши думку прокурора та ознайомившись з матеріалами клопотання, особової справи засудженого, суд приходить до наступного.
Встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 24.07.2019 р. ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, з конфіскації всього майна. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислюється з моменту його фактичного затримання- з 20 серпня 2017 року.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21.11.2019 року вирок першої інстанції залишено без змін.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з урахуванням вимог Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 р., зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» закону зазначено, що цей закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення відповідно до кримінально-процесуального законодавства України є запобіжним заходом щодо обвинуваченого, підсудного, підозрюваного у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Статтею 3 Закону України «Про попереднє увязнення» визначено, що підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.
При цьому у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого на судово-медичній чи судово-психіатричній експертизі; д) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Великою палатою Верховного суду у постанові від 29.08.2018 р. надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до п. 106 якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
Підстави для зарахування положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року до засудженого ОСОБА_4 про за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 24.07.2019 р. відсутні, оскільки щодо нього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з моменту фактичного затримання з 20.08.2017 р., тобто щодо нього не продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року. Крім того, ОСОБА_4 вказаним вироком суду засуджено за злочин вчинений 28.07.2017 року, тобто вчинений після закінчення дії вищевказаного закону.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання задоволенню не підлягає.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26.11.2015 р.), керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1