Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
представника третьої особи
ОСОБА_7 : адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05.01.2021 року про накладення арешту на майно.

в с т а н о в и л а:
Прокурор ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на 16 одиниць піролізних печей, вилучених 16 грудня 2020 року в ході огляду місця події, а саме: земельної ділянки, де здійснює господарську діяльність з випалювання деревного вугілля фізична особа-підприємець ОСОБА_7 , з координатами: широта N 51° 03' 39" довгота Е 27° 54' 35", розташована: АДРЕСА_1 , із забороною їх використання, відчуження та переміщення.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000368 від 09.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.241 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до СУ ГУНП в Житомирській області з Державної екологічної інспекції Поліського округу надійшли матеріали про встановлені факти невідповідності кількості існуючих джерел викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин внаслідок випалювання деревного вугілля суб`єктами господарювання на території Житомирської області, що призвело до забруднення атмосферного повітря.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стала ініціативна інформація Державної екологічної інспекції Поліського округу щодо порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання в ході здійснення господарської діяльності з випалювання деревного вугілля, що призвело до забруднення атмосферного повітря.

Так, встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , має чинний дозвіл Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації від 18 травня 2016 року (терміном дії 10 років, тобто по 18 травня 2026 року), №-68 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, які знаходяться на наступній земельній ділянці з координатами: широта N НОМЕР_2 ' 39" довгота Е 27° 54' 35", розташована: АДРЕСА_1 , на якій здійснюється випалювання деревного вугілля.

За умовами дозволу - основна виробнича діяльність, що здійснюється на проммайданчику - переробка кускових деревинних відходів лісозаготовок та деревини різних порід з метою отримання деревного вугілля для потреб народного господарства. Для виробництва вугілля на проммайданчику експлуатується 6 одиниць вуглевипалювальних печей. Вуглевипалювальна піч складається з піролізної камери (об`ємом 25 м3) 2 од. та 20 м3 (5 од.), топки, піддувало топки, жарової труби та труби відводу димових газів. Технологічний процес виробництва деревного вугілля складається з наступних стадій: завантаження печі, розпал печі, сушка деревини, піроліз деревини, зупинка печі на охолодження, розвантаження вугілля з печі. В якості сировини для виробництва вугілля використовують кускові відходи деревини не товще 100-150 мм та довжиною 500-1000 мм у кількості 3600 т/рік. Завантаження сировини в піролізну камеру здійснюється вручну. Найбільш волога, велика та тверда деревина вкладається зверху над топкою у верхній частині камери. Після завантаження камера герметизується глиняно-піщаним шаром. Далі здійснюють завантаження дров в топку та розводять вогонь з неповним горінням. В якості топкової деревини можливо використання м`яких порід деревини, а також відходів столярного виробництва, що не пригідні для піролізу. Перші години топкові гази, що потрапляють в піролізну камеру через жарову трубу нагрівають сировину до початку виходу через відвідну трубу димових газів та пари. Горіння в топці підтримується близько 60 годин в залежності від вологості деревини. Після закінчення сушки починається процес піролізу деревини. Про це свідчить коричнева рідина, яка змінює жовту, що виходить із отвору для зливу рідини з камери. Далі відбувається піроліз деревини. Після початку піролізу в топці зменшують тягу до мінімальної для запобігання потрапляння кисню у камеру. Процес піролізу закінчується при переході жовтого пару, що надходить із димової труби у синій, майже прозорий газ і припиненні виділення смолянистої рідини. Загалом активний процес виробництва вугілля, що включає завантаження, сушку, піроліз деревини, розвантаження готової продукції триває 144 годин. Готовність визначається через отвори для контролю готовності вугілля, якщо металевий прут для проколювання проходить через - внутрішній простір печі і впирається в протилежну стінку. По закінченню піролізу піч заглушають, охолоджують до 40 "С. Процес охолодження триває 48 годин. Маса завантаженої, деревини в піч на 1 цикл складає 8-10т. При цьому вихід продукції складає 1,7-2т. Отже 8т деревини, що піддається сушці та піролізу згоряє. Тривалість повного циклу 60 годин (процес виділення забруднюючих речовин в атмосферне повітря: нагрівання, сушка та піроліз деревини). Річна кількість циклів - 60. Річний фонд роботи печей становить 3600 годин, завантаження сировини та розвантаження готової продукції, простою охолодження - 5040 годин. В процесі сушки та піролізу через трубу відводу димових газів в атмосферне повітря здійснюються викиди оксиду вуглецю, оксидів азоту, речовин у вигляді суспендованих твердих частинок недиференційованих за складом та діоксиду вуглецю.

На підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15.12.2020 було проведено огляд на земельній ділянці, де здійснює господарську діяльність з випалювання деревного вугілля фізична особа-підприємець ОСОБА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , з координатами: широта N 51° 03' 39", довгота Е 27° 54' 35", кадастровий номер якої :04:000:0694, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведеного огляду було вилучено 16 піролізних печей.

Необхідність арешту зазначених речей обґрунтовує можливою спеціальною конфіскацією майна та запобіганням пошкодження майна, відчуження його третім особам, забезпечення проведення експертного дослідження, попередження можливості подальшого використання вказаних піролізних печей для випалювання деревного вугілля.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05.01.2021 року клопотання прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000368 від 09.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.241 КК України,- задоволено.

Накладено арешт у кримінальному провадженні №0000368 від 09.09.2020 на 16 одиниць піролізних печей, вилучених 16 грудня 2020 року в ході огляду місця події, а саме: земельної ділянки, де здійснює господарську діяльність з випалювання деревного вугілля фізична особа-підприємець ОСОБА_7 , з координатами: широта N НОМЕР_2 ' 39", довгота Е 27° 54' 35", розташована: АДРЕСА_1 , - із забороною права на відчуження, розпорядження та користування.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що вилучені відповідно до протоколу огляду місця події від 16.12.2020 піролізні печі відповідають ознакам, передбаченим п.2 ч.2 ст.170 КПК України, у межах кримінального провадження №0000368 від 09.09.2020. Слідчий суддя також врахував обставини кримінального провадження, мету, підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, та з метою запобігання можливості його пошкодження, знищення, перетворення, відчуження, подальшого використання, проведення відповідного експертного дослідження, а також з метою можливої конфіскації, вважав, що є достатні правові підстави для накладення арешту.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05.01.2021р. про накладення арешту у межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000368 на майно, яке належить громадянину ОСОБА_7 , а саме:

16 одиниць металевих бочок, які можливо використовувати як піролізні печі, вилучені 16.12.2020 р. з земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0694, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилається на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, оскільки вона ухвалена судом без об`єктивного з`ясування обставин, які були б підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України, а тому арешт накладено необґрунтовано.

Вказує, що господарську діяльність по випалюванню деревного вугілля ОСОБА_7 здійснює на підставі чинного дозволу Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації від 18.05.2016 р. (термін дії - 10 років) № -68 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелам, за допомогою вуглевипалювальних піролізних печей у вигляді металевих бочок.

Однак, не дивлячись на наявність відповідного дозволу на здійснення вказаної діяльності, 16.12.2020 р. працівниками поліції з земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0694, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , безпідставно вилучено 16 металевих бочок, які можливо використати як піролізні печі для випалювання деревного вугілля, які належать на праві власності ОСОБА_7 , та які на момент проведення відповідного огляду та вилучення не використовувались за прямим призначенням, не були завантажені сировиною для виготовлення деревного вугілля чи, безпосередньо, деревним вугіллям.

У подальшому жодних слідчих чи інших дій з участю власника вилученого майна не проводилось. Власник майна, ОСОБА_7 або його представник, не були присутні у ході розгляду справи та не були повідомлені належним чином про день та час проведення вказаного розгляду, у зв`язку з чим не змогли надати свої пояснення по суті справи.

Посилається на те, що з метою використання у вказаній діяльності ОСОБА_7 було придбано 16 бочок, які у подальшому він планував використати на власний розсуд. Оскільки зазначені бочки являються громіздким майном та його неможливо зберігати за місцем його проживання, зберігав його на орендованій ним земельній ділянці кадастровий номер :04:000:0694, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що вилучені та арештовані 16 бочок ОСОБА_7 та інші особи в жодній діяльності, у тому числі в діяльності, пов`язаній з випалюванням деревного вугілля, що тягне за собою викиди забруднюючих речовин до атмосферного повітря у тому числі 16.12.2020 р., не використовували, вони не являлись та не являються речовими докази у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення.

Зазначає, що накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_7 , на даний час неможливе, оскільки відповідно до положень ч.ч.5,6 ст.170 КПК України, у вказаному випадку арешт може бути накладено лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, цивільного відповідача або фізичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного чи обвинуваченого.

Вказує, що необхідність арешту майна, належного ОСОБА_7 , судом обґрунтовано спеціальною конфіскацією майна та запобігання пошкодження майна, відчуження його третім особам, забезпечення проведення експертного дослідження, попередження можливості подальшого використання вказаних піролізних печей. Однак, відповідно до положень ч.4 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті (спеціальна конфіскація), арешт також накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Зазначає, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 підозру у вчиненні жодного злочину не оголошено. Жодної позовної заяви, у тому числі до ОСОБА_7 у межах вказаного провадження не заявлено. Тому, підстави для накладення арешту на майно ОСОБА_7 , зокрема 16 металевих бочок, які можливо використати як піролізні печі для випалювання деревного вугілля, з метою забезпечення п.п.2-4 ч.2 ст.170 КПК України, відсутні.

Посилається на те, що слідчий суддя повинен був повернути вказане клопотання особі, яка його подала, як таке, що подано в порушення вимог ст.171 КПК України, оскільки клопотання про накладення арешту на вказане майно прокурором було внесено до Корольовського районного суду м. Житомира лише 29.12.2020 р., що підтверджується матеріалами провадження, тобто в порушення 48-ми годинного строку, визначеного ч.5 ст.171 КПК України. При цьому будь-яких клопотань про поновлення строку на звернення до суду прокурором подано не було.

Разом з тим просить визнати поважною причину пропуску строку на подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05.01.2021 р. та поновити його.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що розгляд питання та постановлення ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05.01.2021 р. про накладення арешту на майно ОСОБА_7 відбувалось без його участі та участі його представника. Про ухвалення вказаного рішення стороні власника майна стало відомо лише 11.01.2021 р., що підтверджується матеріалами справи, а тому наявні всі підстави вважати, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05.01.2021 р. пропущено з поважних причин.

Під час апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_8 підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити з викладених в ній мотивів.

Прокурор заперечив щодо задоволення вказаної апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05.01.2021 р., залишити без змін. Додатково зазначив, що ухвалою слідчого судді від 26.01.2021 арешт в частині заборони користування вилученими бочками було скасовано, що в свою чергу не позбавляє ОСОБА_7 можливості займатися законною господарською діяльністю.

Заслухавши доповідь судді, представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження, розгляд клопотання прокурора відбувся без виклику особи, на майно якої накладено арешт та його представника. Копію оскаржуваної ухвали від 05.01.2021 року представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 отримав 11.01.2021 року, після чого у встановлений законом строк подав апеляційну скаргу.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущений.

Що стосується доводів апеляційної скарги по суті, то вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду ухвали слідчого судді.

Арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого відповідно до вимог ч.1ст.170 КПК України, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумної підозри вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Звертаючись до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, прокурор послався на те, що з метою запобіганням пошкодження майна, відчуження його третім особам, забезпечення проведення експертного дослідження, попередження можливості подальшого використання вказаних піролізних печей для випалювання деревного вугілля та попередження настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню слід накласти арешт.
Задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту на майно, слідчий суддя виходив з наявності підстав вважати, що вилучене під час проведення огляду майно, яке зазначене в клопотанні прокурора, може бути викоститано як доказ факту обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та відповідає критеріям, зазначених у ст.98 КПК України.

З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Як вбачається з матеріалів провадження, з Державної екологічної інспекції Поліського округу до СУ ГУНП в Житомирській області надійшли матеріали про встановлені факти невідповідності кількості існуючих джерел викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин внаслідок випалювання деревного вугілля суб`єктами господарювання на території Житомирської області, що призвело до забруднення атмосферного повітря. Зазначені порушення за вказаним повідомленням допущені також і ФОП ОСОБА_7 .

За вказаним фактом внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за № 0000368 від 09.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.241 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , має чинний дозвіл Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації від 18 травня 2016 року (терміном дії 10 років, тобто по 18 травня 2026 року), №-68 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, які знаходяться на земельній ділянці з координатами: широта N НОМЕР_2 ' 39" довгота Е 27° 54' 35", розташована: АДРЕСА_1 , на якій здійснюється випалювання деревного вугілля.

За умовами дозволу - основна виробнича діяльність, що здійснюється на проммайданчику - переробка кускових деревинних відходів лісозаготовок та деревини різних порід з метою отримання деревного вугілля для потреб народного господарства. Для виробництва вугілля на проммайданчику експлуатується 6 одиниць вуглевипалювальних печей.

16.12.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17.11.2020 року було проведено огляд на земельній ділянці, де він здійснює господарську діяльність з випалювання деревного вугілля, з координатами: широта N 51° 03' 39" довгота Е 27° 54' 35", кадастровий номер якої :04:000:0694, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та за твердження органу досудового розслідування було встановлені певні порушення, основним з яких є те, що на об`єкті фактично знаходиться 22 піролізні печі, хоча дозволом передбачено 6, тому із зміною потужності об`єкта, надання дозволу на викиди має бути переглянуто Управлінням екології.

В ході огляду вилучено 16 піролізних печей, призначених для випалювання деревного вугілля.

Відповідно до ст.98 КПК України речові докази це матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Доводи апелянта стосовно безпідставного накладення арешту на майно, оскільки у вказаному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі та жодного цивільного позову заявлено не було, висновків слідчого судді не спростовують, оскільки такі доводи не гуртуються на вимогах кримінального процесуального закону та є передчасними для даної стадії досудового розслідування

Так, згідно п.1 ч.2ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ухвалюючи рішення, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що вилучене під час проведення 16.12.2020 року огляду на земельній ділянці, де здійснює господарську діяльність з випалювання деревного вугілля фізична особа-підприємець ОСОБА_7 , майно, відповідає критеріям, встановленим у статті 98 КПК України, належним чином умотивувавши такий висновок. Таким чином посилання апелянта на відсутність в ОСОБА_7 статусу підозрюваного в даному випадку не грунтуються на положеннях кримінального процесуального закону.

Згідно дозволу управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації №-68 від 18 травня 2016 року (терміном дії 10 років, тобто по 18 травня 2026 року) ФОП ОСОБА_7 має дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, які знаходяться на наступній земельній ділянці з координатами: широта N НОМЕР_2 ' 39" довгота Е 27° 54' 35", розташована: АДРЕСА_1 , на якій здійснюється випалювання деревного вугілля лише 6-ма піролізними печами, призначеними для випалювання деревного вугілля (а не 22-ма печами, які знаходилися на земельній ділянці та які містять ознаки використання за призначенням).

Апелянтом вказані обставини не спростовано.

Посилання апелянта на те, що вилучені та арештовані 16 бочок, які ОСОБА_7 придбав для подальшого розширення своєї діяльності, не використовувались за прямим призначенням, є передчасним, оскільки, як пояснив прокурор, на час виїзду вказані бочки не працювали, але є такими що були у використанні, та для встановлення всіх обставин необхідно провести експертне дослідження та здійснити інші слідчі та процесуальні дії.

Також не знайшли свого підтвердження за вище наведених обставин доводи апелянта про те, що слідчий суддя не дотримався норм закону щодо розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження і не врахував наслідків арешту майна.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що арешт майна - це тимчасовий захід, а тому власник майна не позбавлений права звернутися з клопотанням про зняття арешту в разі не проведення слідчих дій з вказаним майном протягом тривалого часу або встановленням обставин, які впливають на необхідність подальшого такого арешту.

При цьому, як встановлено в ході апеляційного розгляду, таким правом власник майна скористався, і ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 26.01.2021 року арешт на вказані бочки було скасовано в частині заборони користування ними.

Також, колегія суддів звертає увагу, що згідно практики ЄСПЛ втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Отже, колегія суддів вважає, що в даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності фізичних осіб, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України, оскільки іншим чином неможливо збереження речових доказів.

Апеляційний суд визнає безпідставним посиланням апелянта на те, що слідчий суддя повинен був повернути вказане клопотання особі, яка його подала, як таке, що подано в порушення вимог ст.171 КПК України, оскільки клопотання про накладення арешту на вказане майно прокурором було внесено до Корольовського районного суду м. Житомира лише 29.12.2020р. та будь-яких клопотань про поновлення строку на звернення до суду прокурором подано не було.

Як вбачається з матеріалів провадження, 16.12.2020 року проведено огляд на земельній ділянці, де здійснює господарську діяльність з випалювання деревного вугілля фізична особа-підприємець ОСОБА_7 , в ході якого було вилучено 16 піролізних печей.

В матеріалах справи наявна копія ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22.12.2020 року якою клопотання старшого слідчого управління ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Житомирської області ОСОБА_9 про арешт майна у вказаному кримінальному провадженні - повернуто для усунення недоліків, однією з підстав яких є те, що з вказаним клопотанням повинен звертатися прокурор.

Зазначена обставина свідчить про те, що слідчим в межах строку, передбаченого ст. 171 КПК України до слідчого судді було подано клопотання про арешт вказаних печей, і після його повернення слідчим суддею вже прокурором в межах строку, встановленого в ухвалі слідчого судді, 29.12.2020 року було подано клопотання про арешт вилученого в ході огляду майна, яке і є на даний час предметом розгляду.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що посилання апелянта на порушення прокурором порядку звернення з вказаним клопотанням, оскільки з огляду на положення ст. 64-2 КПК України тільки прокурор може звертатися до суду з таким клопотанням, є хибними.

Так дійсно відповідно до ч.2 ст.64-2 КПК України особа набуває статусу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Разом з тим зазначені положення регламентують лише набуття особою відповідного статусу в кримінальному провадженні. Однак процесуальні положення вирішення питання в тому числі і щодо арешту майна, належного третій особі, регламентуються нормами КПК України, що містяться в главі 17.

Так ч.1 ст.171 КПК України передбачає, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Тобто спеціальними нормами, які регулюють питання арешту майна не передбачено наведених вище апелянтом обмежень права слідчого на звернення з відповідним клопотанням про арешт майна, належного третій особі. Крім того звертає на себе також увагу те, що клопотання слідчого про арешт майна відповідно до вимог КПК України підлягає обов`язковому узгодженню прокурором.

Таким чином підстав вважати, що первісне клопотання слідчого подане неуповноваженою особою, а прокурором за наведених вище обставин пропущено строк на подання такого клопотання, колегія суддів не вбачає.

Посилання автора апеляції на недоведення наявності складу правопорушення за ч.1 ст. 241 КК України з огляду на відсутність доказів створення можливим порушенням ОСОБА_7 небезпеки для життя, здоров`я людей чи для довкілля та неможливості в даному випадку вже зазначені обставини встановити колегія суддів вважає передчасними з огляду на стадію досудового розслідування даного кримінального провадження.

Крім того цілком обгрунтованими вбачаються висновки слідчого судді про зазначення також такої підстави для арешту вилученого майна як забезпечення спеціальної конфіскації в даному кримінальному провадженні, оскільки вилучене майно може відповідати ознакам, передбаченим положеннями ст. 96-2 КК України. Посилання апелянта на те, що в клопотанні прокурора відсутнє посилання на спеціальну конфіскацію як на підставу арешту вилученого майна, є помилковими, оскільки клопотання прокурора містить посилання на ч.2 ст. 170 КПК України в обгрунтування своїх вимог, а також містить висновок про необхідність такого забезпечення кримінального провадження для попередження настання негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, до яких також може відноситись і пошкодження, втрата тощо майна, що підлягає спеціальній конфіскації.

За таких підстав, ухвала слідчого судді від 05 січня 2021 року є законною та обґрунтованою, правові підстав для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404,407,422 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05.01.2021 року про накладення арешту на майно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: