Справа № 346/925/18
Номер провадження №1-кс/351/305/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Снятин

Слідчий суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР 22.02.2017 за №0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, а саме на Постанову слідчого СВ Косівського ВП ГУНП у Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 14 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР 22.02.2017 за №0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України.

Свою скаргу ОСОБА_3 мотивував тим, що за його заявою від 10 лютого 2017 року про вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст.384 ч.2 КК України, 22.02.2020 було внесено відомості до Єдиного Державного реєстру досудових розслідувань за №0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України. У своїй заяві він повідомив, що його незаконно засуджено Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області, при цьому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дано завідомо неправдиві показання. Однак Постановою слідчого Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 14.02.2020 кримінальне провадження №0000008 від 22.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК Укарїни, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу злочину, передбаченого ч.2 ст.384 КК України. Із зазначеною постановою скаржник не згідний, вважає її незаконною та такою яка винесена за неповноти досудового розслідування, невідповідності висновків слідчого фактичним обставинам кримінального провадження, а також винесеною у порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Скаржник зазначив, що всупереч його численним клопотанням на проведення слідчих дій, зокрема: дослідження речових доказів, слідчий обмежився лише його допитом як потерпілого, допит осіб, щодо яких подавалася заява, про вчинення злочину не проводився, документи, про витребування яких він клопотав, не витребовувалися, допиту інших осіб не проводилося.

У своїй скарзі ОСОБА_3 просив скасувати постанову слідчого СВ Косівського ВП ГУНП у Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 14 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР 22.02.2017 за №0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України, та зобов`язати слідчого: розслідувати подані ним офіційні документи по яких не проводилось розслідування в суді по справі 1.94/2008р., також і в кримінальному провадженні №0000008 від 22.02.2017; допитати підприємців в кількості 11 осіб, яких не було допитано; перевірити обставини справи, викладені ним під час допиту, дати належну оцінку діям з приводу вчинення службовими особами ОСОБА_5 та ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.384 КК України.

Скаржник ОСОБА_3 , у судовому засіданні своє клопотання підтримав, просив його задоволити із підстав наведених у ньому, у зв`язку із неповнотою досудового розслідування, кримінальне провадження просив передати кримінальну справу для проведення досудового розслідування у іншу область.

Прокурор Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_8 подав до суду заперечення на скаргу ОСОБА_3 , де зазначив, що в ході проведення досудового розслідування не встановлено ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України, а тому слідчим СВ Коломийського ВП ГУНП в області 14.02.2020 прийнято рішення про закриття кримінального провадження, а тому прокурор просив у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000008 відмовити а також, враховуючи, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, просив розгляд скарги провести за відсутності прокурора Коломийської місцевої прокуратури.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, повно та всебічно оцінивши наявні матеріали у справі, слідчий суддя встановив, зокрема:

Згідно із Постановою слідчого СВ Косівського ВП ГУНП у Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 14 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР 22.02.2017 за №0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України, де зазначено, що в ході проведення досудового розслідування не встановлено ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, а тому слідчим СВ Коломийського ВП ГУНП в області 14.02.2020 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно із аналізу вироку Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 по справі № 1-94/2008 з`ясовано:

- у показаннях ОСОБА_5 вказував, що він провів перевірку оприбуткування ОСОБА_3 готівки за виконані роботи та реєстрації ним договорів на проведення повірок у журналі обліку договорів на повірку ЗВТ і зрозумів, що ні готівку ні договори ОСОБА_3 не облікував, а привласнював;

- у показаннях ОСОБА_6 вказувала, що працівниками Коломийської філії ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» було виявлено, що ОСОБА_3 самовільно проводив у приватних підприємствах повірку засобів вимірювальної техніки, за отримані роботи він отримував від власників суб`єктів господарської діяльності грошові кошти готівкою, які у подальшому на розрахунковий рахунок ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» не вносив;

- висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, Коломийським міськрайонним судом прийнято на підставі сукупності доказів, зокрема, показів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інших свідків, а також письмовими документами, наявними в матеріалах кримінальної справи.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04.06.2009 апеляцію засудженого ОСОБА_3 залишено без задоволення, а вирок Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 за ч. 2 ст. 191 КК України без змін. При цьому, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області прийшла до висновку, що суд першої інстанції даючи оцінку доказам, правильно прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні цього злочину і правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 191 КК України.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 15.04.2010 у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_3 відмовлено. У вказаній ухвалі суду касаційної інстанції, зокрема, вказано, що висновок суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину ґрунтується на сукупності зібраних у справі доказів і є правильним. Будь-яких процесуальних порушень при збиранні, дослідженні й оцінці доказів, які б ставили під сумнів правильність висновків суду щодо доведеності винності ОСОБА_3 органами досудового слідства та судом не допущено. Висновки грунтуються на допустимих і достатніх доказах.

Крім того усім доводам скаржника надана правова оцінка в сукупності з іншими доказами при винесені ухвали колегією суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04.06.2009 та ухвали колегією суддів судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 15.04.2010, оскільки вказаний документ долучено до матеріалів кримінальної справи №1-94/2008.

Також всі вказані доводи скаржника перевірялись в рамках проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000138, у тому числі шляхом проведення одночасних допитів за участю ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , по якому прийнято рішення про закриття кримінального провадження 26.02.2015. Постанова про закриття кримінального провадження №0000138 оскаржувалась ОСОБА_3 до слідчого судді Коломийського міськрайонного суду, який 02.07.2015 ухвалою відмовив у задоволенні скарги, та до Апеляційного суду Івано-Франківської області, який скаргу відхилив, а ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 02.07.2015 залишив без змін.

При цьому в ухвалі від 22.07.2015 Апеляційний суд Івано-Франківської області зазначив, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування слідчим було проведено всі можливі слідчі дії, а встановленим під час досудового розслідування обставинам дана відповідна правова оцінка. Посилання апелянта на те, що в ході досудового розслідування допущено необ`єктивність, упередженість та неповне дослідження всіх обставин справи повністю спростовується постановою слідчого, де в повній послідовності проаналізовано всі фактичні та встановлені обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Також, усі зазначені доводи були предметом розгляду та перевірки Городенківським районним судом Івано-Франківської області у ході розгляду заяви ОСОБА_3 про перегляд вироку Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 за нововиявленими обставинами і прийнято ухвалу про відмову у задоволенні даної заяви. Вказана ухвала суду залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 13.09.2019.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в ході проведення досудового розслідування не встановлено ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, а тому слідчим СВ Коломийського ВП ГУНП в області прийнято 14.02.2020 рішення про закриття кримінального провадження, а нове дослідження доказів, на які посилається скаржник вийде за межі доказування. При цьому межі доказування у кримінальному процесі це обсяг доказового матеріалу, який забезпечує надійне і достовірне встановлення всіх обставин, які входять до предмета доказування, а необґрунтоване розширення меж доказування може призвести до порушення вимог ст.2 КПК щодо забезпечення швидкого розслідування та судового розгляду, зайвого використання процесуальних засобів доказування, потягти за собою порушення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Відповідно до ст.92 КПК обов`язок доказування вказаних обставин покладається на слідчого, прокурора, а якщо прокурор відмовився в суді від підтримання державного обвинувачення - на потерпілого.

На підставі наведеного у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід відмовити за недоведеністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 36, 219, 220, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР 22.02.2017 за №0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1