УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2020 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 03.12.2018 року,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000180 від 03 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року, накладено арешт на майно, а саме на об`єкт нерухомого майна: квартиру, загальною площею 51,1 кв.м, житлова площа 30,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що досудове розслідування кримінального провадження №0000180 від 03 грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, триває з 2018 року. За цей час слідчих дій не проводилися, за час досудового розслідування лише допитано потерпілого.

Зазначає, що заявник ОСОБА_3 являється власником квартири загальною площею 51,1 кв.м, житлова площа 30,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , яку було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та накладено арешт.

В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 клопотання про скасування арешту майна підтримав з підстав, викладених в мотивувальній частині клопотання.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000180 від 03 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 190 КК України ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року було накладено арешт на вищезазначене майно. Зазначив, що досудове розслідування у справі триває, тому вважає, що є необхідність збереження арешту. Більш того, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03.06.2020 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до шести місяців, а саме до 04 грудня 2020 року.
Заслухавши пояснення представника, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як убачається зі змісту ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 26.12.2018 року про накладення арешту, заходи забезпечення кримінального провадження вжито на підставі наданих слідчим документів, оскільки в ході здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Київської місцевої прокуратури № 4 звернувся ОСОБА_6 про те, що державний реєстратор зловживаючи своїми повноваженнями з метою отримання неправомірної вигоди, здійснив протиправні реєстраційні дії відносно майна, яке належить особі похилого віку, а саме ОСОБА_6 , 1951 року народження, що спричинило тяжкі наслідки.
Крім того, у слідства є достатні підстави вважати, що особами вжито заходів, які були спрямовані на протиправне заволодіння квартирою загальною площею 51,1 кв.м, житлова площа 30,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить особі похилого віку, маючого ІІ групу інвалідності а саме ОСОБА_6 .
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування проводиться розслідування злочину за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні було встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03.06.2020 року продовжено досудове розслідування на шість місяців, оскільки завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, так необхідно провести ряд слідчих, розшукових та процесуальних дій, а саме: встановити та допитати державного реєстратора філії КП Київської обласної ради «Готово» ОСОБА_7 ; встановити та допитати в якості свідка нового кредитора за договором відступлення права вимоги ОСОБА_3 ; витребувати копії (скановані копії) реєстраційної справи № 000, які знаходяться у володінні Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); призначити судову оціночно-будівельну експертизу; при необхідності, виконати інші слідчі дії.

Крім того, прокурором не було спростовано, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба. Зокрема прокурор підтвердив, що в рамках кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру, а також взагалі не допитані державний реєстратор філії КП Київської обласної ради «Готово» ОСОБА_7 та новий кредитор за договором відступлення права вимоги ОСОБА_3 .

Тобто представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні довів відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, що в подальшому у застосуванні арешту майна відпала потреба.

Вирішуючи клопотання, необхідно врахувати загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип співмірності.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Також, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 132 КПК України, слідчий суддя виходить з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з даних, що були здобуті під час розслідування кримінального провадження, а також тієї обставини, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба в арешті майна, який був накладений з 26.12.2018 року - відпала.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 03.12.2018 року задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2018 року, у справі № 755/18898/18 (1-кс/755/7358/18), а саме на об`єкт нерухомого майна: квартиру, загальною площею 51,1 кв.м, житлова площа 30,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1