Справа № 495/3887/20
Номер провадження 1-кс/495/1916/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському Одеської області заяву захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:
Захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 надав заяву про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи свою заяву, захисник ОСОБА_4 зазначив, що суддею ОСОБА_5 розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за ст. 27 ч.3, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 194 КК України. Приписами статті 76 КПК України встановлено вичерпаний перелік підстав про недопустимість повторної участі судді у кримінальному провадженні. Так, частиною 1 статті 76 КПК України встановлено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій. Суддя ОСОБА_5 брав участь у розгляді заяви, клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні під час досудового розслідування по кримінальному провадженню справа № 495/2064/20 (провадження 1-кс/495/983/2020 та 28.04.2020 року ухвалив рішення. Зазначений факт унеможливлює повторну участь судді ОСОБА_5 при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 194 КК України.

На підставі наведеного захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 просить відвести суддю ОСОБА_5 від розгляду даного кримінального провадження.

Від обвинуваченого ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_5 за його відсутності. Заяву про відвід судді підтримує та просить задовольнити.

Від захисника ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_5 за його відсутності. Заяву про відвід судді підтримує та просить задовольнити.

Від прокурора ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_5 за його відсутності. Проти задоволення заяви про відвід судді заперечує, оскільки доводи, викладені у заяві не відповідають вимогам ст.ст. 80,75 КПК України за відсутності підстав для відводу. Просить врахувати суд той факт, що суддя ОСОБА_5 при вирішенні питання про відвід судді ОСОБА_8 не висловив жодних позицій щодо обґрунтованості обвинувачення, будь-яких доказів по справі.

У судове засідання обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 не з`явились.

Вивчивши заяву про відвід, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.75 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 76 КПК України передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.

Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-яку упередженість та особливі переконання, чітко дотримуватися вимог закону. Але, у зв`язку із вказаними обставинами, сторони по справі можуть поставити під сумнів законність дій судді і неупередженість суду.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Тобто, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.

Жодний факт, яким створюється навіть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця.

Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості суддів розгляді даної справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

Другим показником Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, 27.07.2006 року №2006/23 визначено, що обєктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів. Суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах. Перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

У рішенні ЄСПЛ «Skrlj v. Croatia» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-який служитель Феміди, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи.

В постанові Великої палати Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі № 908/137/18 зроблено висновок, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46). Згідно з об`єктивним критерієм Велика палата Верховного Суду зазначила, що необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані. Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи. Проте, заява судді-доповідача у даній справі про відвід від розгляду справи була задоволена Великою палатою Верховного Суду, з тих підстав, щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості судді-доповідача під час вирішення справи.

Судом встановлено, що в провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 194 КК України.

Як вбачається із заяви про відвід, захисник ОСОБА_4 обґрунтовує заяву про відвід судді ОСОБА_5 тим, що суддя брав участь у розгляді заяви ОСОБА_3 у кримінальному провадженні під час досудового розслідування по кримінальному провадженню справа № 495/2064/20 (провадження 1-кс/495/983/2020 та 28.04.2020 року постановив ухвалу, що унеможливлює його повторну участь при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 194 КК України.

Так, з ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.04.2020 року справа № 495/2064/20 (номер провадження 1-кс/495/983/2020), яка була постановлена суддею ОСОБА_5 вбачається, що суддею ОСОБА_5 була розглянута заява захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000559 та за результатами її розгляду у задоволенні вказаної заяви було відмовлено.

Суддею ОСОБА_5 було розглянуто вказану заяву в порядку частини 1 статті 81 КПК України, яка передбачає, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Таки чином, суддя ОСОБА_5 розглядав вказану заяву як суддя суду, який був визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу для розгляду вказаної заяви, а не в якості слідчого судді та ним не було висловлено жодної позиції з приводу даного кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що заява захисника ОСОБА_4 в

інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 194 КК України не є обґрунтованою, тому суддя не вбачає підстав для відводу в розумінні ст. 75 КПК України, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_5 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 81-82, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 194 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1