ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1509/20 Справа № 211/6340/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
власника майна ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 листопада 2020 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 20000168, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 листопада 2020 року задоволено клопотання дізнавача СВ Довгинцівського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області та накласти арешт на а саме: автомобіль FIAT д.р.н НОМЕР_1 з металобрухтом, який знаходиться всередині даного автомобілю, шляхом заборони будь-кому відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися ним до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту.
Також надано дізнавачу сектору дізнання Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 дозвіл на вирішення питання щодо місця знаходження арештованого майна
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що прокурором доведено що вилучені під час обшуку речі є предметом кримінального правопорушення та зберігає сліди вчинення кримінального правопорушення. З метою позбавлення зацікавлених осіб можливості знищити вказане майно, необхідним є клопотання задовольнити

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги зазначені в апеляційній скарзі, повернути тимчасово вилучене майно, усунути перешкоду у користуванні автомобілем, документами, підлоговими вагами, металевим дротом, які знаходяться в транспортному засобі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя не вірно застосував норми процесуального та матеріального права, взяв на себе функції обвинувачення; задоволення клопотання дізнавача є неспіврозмірним та передчасним заходом забезпечення кримінального; транспортний засід не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення; відсутнє повідомлення про підозру; клопотання подане без додержання відповідних процесуальних строків для його подання.
Вказує, що вилучений транспортний засіб є певним джерелом заробітку, в результаті такого арешту, людина фактично залишається без роботи, що негативно впливає на її життєдіяльності.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та власник майна ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами частини 2 статті 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Відповідно до частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу слідчого судді постановлено 05 листопада 2020 року, а з апеляційною скаргою захисник звернувся 09 листопада 2020 рокуто строк на апеляційне оскарження не пропущений.

Як вбачається з матеріалів провадження, Довгинцівським ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000168 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

Постановою дізнавача від 30 жовтня 2020 року транспортний засіб марки Fiat д.р.н НОМЕР_1 з металобрухтом у середині визнано речовим доказом.

03 листопада 2020 року прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 1 звернувся до слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з клопотання про накладення арешту.

Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 листопада 2020 року зазначене клопотання задоволено та накладено арешт на автомобіль FIAT д.р.н. НОМЕР_1 з металобрухтом, який знаходився всередині даного автомобіля, шляхом заборони будь-кому відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися ним до остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону, в цілому, дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000168, про накладення арешту на вказане в клопотанні прокурора майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до обґрунтованого висновку, що вищевказане майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідно накласти арешт на майно.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказаний автомобіль та металобрухт, оскільки він, як вважає колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України та постановою дізнавача від 30 жовтня 2020 року визнаний речовим доказом.

Разом з тим, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказаний автомобіль та металобрухт діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи автора апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 листопада 2020 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4