ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/104/21 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6
підозрюваної - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 22 грудня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС СУ ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_11 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000890 від 07.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 22 грудня 2020 року клопотання слідчого - задоволено.

Продовжено підозрюваній ОСОБА_7 строк тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 39 днів до 29 січня 2021 року включно. Визначено суму застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 168 160 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області

При внесенні визначеної суми застави вирішено ОСОБА_7 з-під варти звільнити та покласти на неї обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатися з постійного місця проживання у м. Херсон, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до територіальних органів Державної міграційної служби України паспорт для виїзду за кордон на своє ім`я.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відмовлено.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій її просить скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити у задоволені клопотання прокурора та застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на те, що слідчим суддею не було взято до уваги те, що ОСОБА_7 на момент затримання була працевлаштована на посаді офіс-менеджера ФОП « ОСОБА_12 », відповідно до характеристики з місця мешкання та місця працевлаштування характеризується як відповідальна, пунктуальна, врівноважена та розсудлива людина. Тобто, вказані обставини, підтверджують наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваної.

Таким чином, на думку захисника, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваної, прокурором не надано доказів на підтвердження ризиків, які існують у кримінальному провадженні.

Зазначає, що на даний час ризики, визначені в ухвалах слідчого судді про обрання відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою, - зменшилися, оскільки підозрювана в повному обсязі визнала свою провину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, щиро розкаялась та надала показання з приводу вчинення нею кримінальних правопорушень, виявила бажання відшкодувати шкоду потерпілим.
Просить врахувати, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів внаслідок збігу тяжких особистих обставин, а саме: в ранньому віці втратила батька ОСОБА_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір зловживає алкогольними напоями та через це з юного віку ОСОБА_7 з батьками не проживає та не мала повного батьківського піклування, внаслідок чого мала скрутне матеріальне становище.
Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваної та її захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, а також прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та відомості, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

З матеріалів провадження вбачається, що у СУ ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000890 від 07.07.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190 КК України.

Підозрювана ОСОБА_7 фактично була затримана 29.07.2020 о 17 год. 16 хв., в порядку ст. 208 КПК України.

30.07.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому організованою групою та у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно організованою групою.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.07.2020 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до 26.09.2020 року включно, та встановлено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що становить 168 160,00 грн.

17.09.2020 керівником Харківської обласної прокуратури ОСОБА_14 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 29.10.2020 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.09.2020 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до 29.10.2020 року включно, та встановлено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що становить 168 160,00 грн.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.10.2020 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000890 від 07.07.2017 продовжено до шести місяців, тобто до 29.01.2021.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.10.2020 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.12.2020 року включно, та встановлено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що становить 168 160,00 грн.

18.12.2020 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому організованою групою та у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно організованою групою.

Задовольняючи клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної , слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.4 ст.190 КК України, які підтверджені зібраними під час досудового розслідування фактичними доказами.

Прокурором у клопотанні та судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі об`єктивно враховані відомості про особу підозрюваної, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, згідно підозри, тяжкість покарання, що загрожуватиме їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, а також необхідність забезпечення сторонам кримінального провадження
Колегія суддів погоджується висновками суду першої інстанції, щодо продовження існування ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченою переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
З урахуванням того, що ОСОБА_7 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому організованою групою та у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно організованою групою, тобто зазначене свідчить про наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права власності населення та вказані обставини викликають суспільний інтерес, що вочевидь впливає на питання щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовував в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність продовження застосування такого запобіжного заходу, як тримання ОСОБА_7 під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з обставин кримінального провадження відомостях.
Колегією суддів взято до уваги особу підозрюваної та прийнято до уваги, що підозрювана ОСОБА_7 має постійне місце проживання, була працевлаштована, позитивно характеризується раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, однак колегія суддів зазначає, що ці обставини існували і на час подій, які їй інкримінуються і вони не стали стримуючим фактором для підозрюваної у виборі певної форми поведінки. Тим більше, самі по собі ці обставини не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Належить врахувати, що доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України свідчать про необґрунтованість та безпідставність вимоги апеляційної скарги про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки обрання будь-якого запобіжного заходу без встановлення ризиків є процесуально незаконним. За таких обставин колегія суддів позбавлена процесуальної можливості задовольнити вимоги апеляційної скарги, а доводи захисника ґрунтуються суто на суб`єктивних оціночних судженнях.

За таких обставин, з огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення, що свідчить про належне дотримання вимог ст.370 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційних скарг не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 22 грудня 2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді