ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/726/20 Номер провадження 11-сс/814/898/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 15 вересня 2020 року, -

встановила:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області від 30.06.2020 року про закриття кримінального провадження №0000170 від 02.06.2020 року в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.151 КК України.
В обґрунтування свого рішення слідчий суддя вказав, що перевірка проведена в повному обсязі, постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та такою, що прийнята з дотриманням норм процесуального законодавства.
В апеляційній скарзі потерпіла просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження. В обґрунтування мотивів апеляційної скарги вказала, що в ході досудового розслідування слідчим не в повній мірі виконано вимоги положень ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним у провадженні доказам.

Слідчим не було враховано обставини, викладені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, не допитано потерпілу ОСОБА_6 , не взято до уваги клопотання потерпілої щодо проведення слідчих дій.

Крім того, поза увагою слідчого судді залишилося те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були допитані в якості свідків вже після закриття кримінального провадження.

Інші учасники судового розгляду ухвалу слідчого судді не оскаржили.
Прокурор та потерпіла ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду провадження, в судове засідання не з`явились. Прокурор та потерпіла заявили клопотання про розгляд провадження за їхньої відсутності.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Норми п.2 ч.5 ст.110 КПК України вказують на те, що мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення КПК України. Таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, слідчим було всебічно, повно і неупереджено досліджено обставини кримінального провадження, надано належну правову оцінку обставинам, викладеним у скарзі ОСОБА_6 .
Відомості до ЄРДР внесено 02.06.2020 року за ч.3 ст.15 ч.1 ст.151 КК України за фактом замаху на поміщення в психіатричний заклад завідомо психічно здорової людини.
Частиною 1 статті 151 КК України передбачено відповідальність за поміщення в заклад з надання психіатричної допомоги завідомо психічно здорової людини.
З об`єктивної сторони злочин полягає в суспільно-небезпечних діях - незаконному поміщенні в психіатричний заклад завідомо психічно здорової людини. Способами вчинення можуть бути насильство, погрози, обман, фальсифікація документів тощо. Психіатричний заклад - це психоневрологічний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад, центр, відділення тощо будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги. Поміщення в психіатричний заклад означає поміщення у відповідний стаціонар такого закладу для здійснення обстеження стану психічного здоров`я особи, діагностики, лікування і нагляду за нею.
Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується прямим умислом.

Суб`єкт злочину спеціальний. Ним може бути тільки лікар-психіатр, який одноособово чи у складі комісії лікарів-психіатрів відповідно до встановленого законодавством України порядку приймає рішення про поміщення особи у психіатричний заклад. Службова особа, яка не є лікарем, якщо вона дала вказівку помістити психічно здорову людину в психіатричний заклад, повинна нести відповідальність за такі дії за ст.364 КК України, а суддя, якщо він виніс завідомо неправосудну постанову про направлення особи на примусове лікування, - за ст.375 КК України.
Положення ч.2 ст.18 КК України визначають, що спеціальним суб`єктом злочину є фізична осудна особа, що вчинила у віці, з якого може наставати кримінальна відповідальність, злочин, суб`єктом якого може бути лише певна особа. Таким чином, спеціальний суб`єкт це особа, яка крім обов`язкових загальних ознак (фізична осудна особа, яка досягла певного віку) має додаткові спеціальні (особливі) ознаки, передбачені в статті Особливої частини для суб`єкта конкретного складу злочину. Відсутність хоча б однієї з цих ознак виключає суб`єкт як елемент складу, а отже, виключає склад злочину і кримінальну відповідальність.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 являються працівниками Решетилівської районної спілки споживчих товарів та жодного відношення до працівників медичної галузі, в тому числі до професії лікарів, не мають. Вказані обставини виключають злочинність діяння, вчиненого зазначеними особами, а тому підстави для подальшого проведення слідчим досудового розслідування відсутні.

Крім того, як зазначають у своїх поясненнях ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , наміру на поміщення ОСОБА_6 до психіатричного закладу у них не було. Вони намагалися лише викликати швидку медичну допомогу, оскільки їм здалося, що ОСОБА_6 себе погано почуває, перебуває у збудженому стані.

Отже, відсутні будь-які обставини, що могли б свідчити про наявність в діях ОСОБА_9 та ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.151 КК України.
Враховуючи викладене, слідчим винесено законну постанову про закриття кримінального провадження, а тому слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 15 вересня 2020 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4