Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/616/19
Провадження № 1-кп/670/13/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2020 року смт. Віньківці
Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 13.07.2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Березнегувате, Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні п`ятеро малолітніх дітей, не військовозобов`язаного, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого охоронцем ПП «Козацька варта» (м. Хмельницький), раніше судимого 30.09.2019 року Віньковецьким районним судом за ч. 2 ст. 125КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1020 грн,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 13.07.2019 року близько 09:00 год., перебуваючи на території домогосподарства АДРЕСА_1 , під час суперечки із своєю дружиною ОСОБА_6 , на ґрунті неприязних відносин, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, взяв біля будинку камінь, та правою рукою кинув його в область лівого стегна ОСОБА_6 , в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівого стегна, 1 крововиливу в шкіру розміром 12x10см та 1 садна розміром 3x2см в ділянці лівого стегна по передньо-зовнішній поверхні у верхній третині, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Крім того ОСОБА_4 правим кулаком наніс 1 удар в область носа та 2 удари в область голови ОСОБА_6 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин носу, 1 синця в ділянці спинки носу із поширенням на бокові поверхні носу, праву та ліву нижні повіки розміром 5х3см,1 синця розміром 7х4см, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (що мають незначні скороминущі наслідки).

Своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся.

Показав, що зранку 13.07.2019 року між ним та дружиною ОСОБА_8 виник конфлікт з приводу того, що вона почала виганяти його з дому. Сидячи на ліжку у спальній кімнаті, потерпіла почала розмовляти із своєю матір`ю по мобільному телефону, якого ОСОБА_9 хотів забрати та розбити. Спересердя він кинув на ОСОБА_10 чашку, а потім між ними виникла бійка, в ході якої він вдарив дружину кілька разів правим кулаком в ніс та в область голови. Після цього обвинувачений взяв надворі біля дверей камінь завбільшки як цеглина, кинув його в сторону потерпілої та попав ним по лівому стегну.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його винність повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що з обвинуваченим вона перебуває у шлюбі, однак останнім часом подружні стосунки між ними зіпсувались. 12.07.2019 року вона повернулась додому із лікарні, та побачивши, що діти брудні, почала з приводу цього висловлювати ОСОБА_11 свої претензії та виганяти його з дому. Ввечері він кудись пішов, потім повернувся п`яним і цілу ніч скандалив та обзивав її. Вранці сварка між ними продовжилась, і коли вона сиділа на ліжку та розмовляла по телефону, обвинувачений взяв на порозі камінь, кинув на неї і попав ним у ліву ногу, а потім вдарив кулаком у ніс і два рази по голові.

Показання потерпілої узгоджуються із висновком судово-медичної експертизи № 58 від 22.07.2019 року, згідно з яким у ОСОБА_6 виявлено забій м`яких тканин носу, лівого стегна, 1 синець в ділянці спинки носу із поширенням на бокові поверхні носу, праву та ліву нижні повіки розміром 5x3см, 1 крововилив в шкіру розміром 12x10см та 1 садно розміром 3x2см в ділянці лівого стегна по передньо-зовнішній поверхні у верхній третині, 1 синець розміром 7x4см та садно розміром 0,5x0,5см в ділянці крила лівої клубової ділянки.

Дані тілесні ушкодження можуть мати давність утворення в межах 3-4 діб від моменту заподіяння до огляду проведеного 16.07.2019 року, могли утворитись і в термін та за обставин, на які вказує підекспертна, тобто 13.07.2019 року.

Тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин носу, 1 синця в ділянці спинки носу із поширенням на бокові поверхні носу, праву та ліву нижні повіки - могли утворитись від не менше одної травматичної дії тупим твердим предметом, можливо із обмеженою контактуючою поверхнею, в даному випадку могли утворитись і від удару кулаком руки сторонньої особи.

Тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівого стегна, крововиливу в шкіру розміром 12x10см та садна розміром 3x2см в ділянці лівого стегна по передньо-зовнішній поверхні у верхній третині, 1 синця розміром 7x4см та садна розміром 0,5x0,5см в ділянці крила лівої клубової ділянки в передній частині - могли утворитись від 1-2 травматичних дій - ударів тупим твердим предметом із переважаючою поверхнею, або при співударі до подібного предмету, в даному випадку могли утворитись і від удару каменем.

Тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівого стегна, крововиливу в шкіру та садна в ділянці лівого стегна по передньо-зовнішній поверхні у верхній третині - в сукупності, по своєму характеру відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин носу, синця в ділянці спинки носу із поширенням на бокові поверхні носу, праву та ліву нижні повіки, синця та садна в ділянці крила лівої клубової ділянки в передній частині - в сукупності та кожне окремо, за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень (що мають незначні скороминущі наслідки).

За показаннями свідка ОСОБА_12 , зранку 13.07.2019 року до нього зателефонувала мати та повідомила, що б`ють його сестру ОСОБА_13 . Зайшовши у будинок ОСОБА_14 , він побачив, що вона сидить заплакана на ліжку, а на нозі й на обличчі у неї були видимі синці. ОСОБА_9 у цей час кричав, матюкався, був дуже агресивний, та зі слів сестри перед тим він вдарив її каменем по нозі та кулаком в обличчя.

Об`єктивно винність обвинуваченого також підтверджується:

-- протоколом проведення слідчого експерименту з фотоілюстраціями від 24.07.2019 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , у ході проведення якого вона вказала, на якій відстані від неї знаходився ОСОБА_4 , коли кинув в неї каменем та влучив в область лівого стегна; відтворила механізм нанесення їй обвинуваченим удару правим кулаком в область обличчя та голови;

-- протоколом проведення слідчого експерименту з фотоілюстраціями від 29.07.2019 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , у ході проведення якого він показав відстань, з якої кинув в ОСОБА_6 каменем та яким влучив в область лівої ноги; відтворив механізм нанесення потерпілій удару правим кулаком в область носу та голови.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази відповідно до положень ст. 94 КПК України, згідно з якою суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає доведеним подію кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме в умисному нанесені легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Оскільки ОСОБА_4 винний у скоєнні цього кримінального правопорушення, то підлягає покаранню.

Призначаючи покарання, відповідно зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості злочину, суд повинен виходити із всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.

Обвинувачений у скоєному щиро розкаявся, визнавши повністю свою вину у вчиненому та готовності нести покарання, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, давши послідовні покази органу досудового розслідування та суду щодо обставин скоєного.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах.

Крім того, при обранні виду та міри покарання, суд враховує, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні п`ятеро малолітніх дітей (син ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; син ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; син ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; син ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також дочка ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є інвалідом з дитинства).

Таким чином із врахуванням обтяжуючих обставин, особи обвинуваченого, суд доходить висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, та зокрема у виді громадських робіт.
Саме таке покарання на думку суду буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення у вказаному конкретному випадку та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд вважає унеможливленим призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, оскільки призначений ОСОБА_4 як покарання за вироком Віньковецького районного суду від 30.09.2019 року штраф у розмірі 1020 гривень досі ним не сплачений, хоча він має постійне місце роботи та отримує заробітну плату.

Тому враховуючи, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, вирок Віньковецького районного суду від 30.09.2019 року про засудження ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1020 гривень належить виконувати самостійно.

Вирішуючи питання про цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн суд дійшов такого.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнову або моральну шкоду, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє в ньому.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо моральної шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`ю або смертю фізичної особи.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір заподіяної потерпілі моральної шкоди, суд вважає наявним причинно-наслідковий зв`язок між скоєним обвинуваченим кримінальним проступком і перенесеними потерпілою фізичними та моральними стражданнями.

Однак потерпіла не надала суду доказів того, що в її повсякденному житті відбулися значимі негативні зміни та незворотний підрив здоров`я, який дотепер вимагає значних затрат задля його відновлення.

Тому з врахуванням глибини страждань ОСОБА_6 , їх тривалості та наслідків, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, керуючись принципом справедливості і розумності, враховуючи майновий стан обвинуваченого, суд доходить висновку про необхідність стягнення 5000 грн для моральної компенсації потерпілій завданих їй фізичних та моральних страждань від кримінального правопорушення.

Речових доказів, процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, ст.ст. 373-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 5000 гривень (п`ять тисяч гривень) на відшкодування моральної шкоди.

Вирок Віньковецького районного суду Хмельницької області від 30.09.2019 року про засудження ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1020 гривень виконувати самостійно.

Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1