ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/971/20 Справа № 171/1130/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6
захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7
підозрюваного (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2020 року клопотання слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , було задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, по 28.08.2020 року, з визначенням застави у розмірі 168 160 гривень.

Рішення суду обґрунтовано тим, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КПК України, яка підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами.
Також слідчий суддя у відповідності до вимог ст.178 КПК України врахував вагомість доказів вини підозрюваного ОСОБА_10 , тяжкість покарання за вчинення вищевказаного злочину, за який, зокрема, передбачено позбавлення волі на строк від трьох до шести років, вік та стан здоров`я ОСОБА_10 , який є працездатним, має на утриманні малолітню дитину, вчинив корисливий злочин, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, на розгляді в Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, по даному кримінальному провадженню ОСОБА_8 30.08.2018 року обрано запобіжний захід тримання під вартою, відповідно до ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05.08.2019 р. змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Враховуючи дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_8 , зазначені вище, обставини справи, слідчий суддя прийшов до висновку, що дійсно існує ризик, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тож застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодилась з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу від 03 липня 2020 року про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що клопотання слідчого судом розглянуто всупереч вимогам ст. 186 КПК України, якою передбачено, що клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання. Вказує на те, що клопотання надійшло до суду приблизно о 14.00 годині 01 липня 2020 року, призначено до розгляду на 15.30 годину 02 липня 2020 року, але через те, що клопотання про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою їй не було вручено перед початком засідання, і вона не мала часу на ознайомлення з клопотанням, то суддя переніс засідання на наступний день, тобто на 09.00 годину 03 липня 2020 року. Наступного дня клопотання знову не було їй вручене, 03 липня 2020 року о 09.00 годині засідання знову було перенесене на 14.00 годину 03 липня 2020 року. Вручено лише клопотання без додатків до нього приблизно о 10.30 годині 03 липня 2020 року та надано час на ознайомлення з клопотанням. Однак, об 11.30 годині 03 липня 2020 року вже сплинуло 72 години з моменту затримання її підзахисного ОСОБА_8 .
Крім того, захисник вважає, що слідчим та прокурором взагалі не доведено обставин, що виправдовують обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже він має постійне місце проживання, де виключно позитивно характеризується, страждає низкою тяжких захворювань, на утриманні має малолітню дитину, яку сам виховує і матеріально забезпечує.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів убачається що під час судового розгляду слідчий суддя належним чином з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, а саме витягом з ЄРДР про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.06.2020 року, протоколом огляду території домоволодіння АДРЕСА_2 , протоколом огляду транспортного огляду від 30.06.2020 року, постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, протокол допиту потерпілої ОСОБА_11 від 30.06.2020 року, протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_11 від 01.07.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 01.07.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 01.07.2020 року.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Крім цього, у справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) Європейський суд з прав людини зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).
Європейський суд з прав людини визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики того, що ОСОБА_8 , знаходячись на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, у зв`язку з чим обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, а тому посилання сторони захисту на безпідставність зазначених слідчим у клопотанні ризиків не підлягають задоволенню.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали врахував дані, характеризуючі підозрюваного, взяв до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, міру покарання, яка передбачена за нього у виді позбавлення волі, та з метою запобігти встановленим ризикам судом першої інстанції було обгрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Інші доводи апелянта хоча і є слушними в даному випадку, але не можуть слугувати підставами для скасування вірного по суті рішення, оскільки не спростовують як існування зазначених судом ризиків, так і обгрунтованості пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обгрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні №0000518 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4