Справа №443/1/21
Провадження №1-кс/443/1/21
УХВАЛА
слідчого судді

05 січня 2021 року місто Жидачів

Слідчий суддя Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Жидачівського відділення поліції Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого з начальником Жидачівського відділу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за реєстраційним №0000415 від 24.12.2020,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

володільця майна ОСОБА_7 ,

встановив:

В обґрунтування клопотання слідчий покликається на те, що 24.12.2020 в Жидачівське ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області поступило повідомлення про здійснення 24.12.2020 біля 04.30 год з русла річки «Стрий» біля с. Пчани Жидачівського району Львівської області автомобілем марки «Камаз», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 незаконного видобування гравію, що належить до корисних копалин загальнодержавного значення.24.12.2020 в ході проведення огляду місця події біля с. Тейсарів Жидачівського району Львівської області виявлено автомобіль марки «Камаз» з маніпулятором, номерний знак НОМЕР_1 , навантажений до верху та по всій площі кузова гравієм та місця, де останній за допомогою даного транспортного засобу та маніпулятора здійснював незаконне видобування даного гравію з русла річки «Стрий».Зазначений автомобіль разом із наявним на його кузові гравієм вилучені як речові докази. Ці докази є засобами та знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди і без їх вилучення існує реальна загроза їх зміни, спотворення або знищення. Незастосування арешту на зазначене майно може призвести до можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження та інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

У судовому засіданні слідчий підтримав подане ним клопотання, покликаючись на викладені у ньому мотиви, та просить суд його задовольнити.

Прокурор підтримав клопотання.

Власник транспортного засобу ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив частково та просить не арештовувати належний йому автомобіль «Камаз», оскільки йому не було відомо з якою метою цей транспортний засіб буде використовуватися ОСОБА_7 .

Володілець майна підтримав думку ОСОБА_6 , суду пояснив, що він позичив транспортний засіб у ОСОБА_6 для власних потреб. У подальшому використав його для видобування гравію на річці, однак про це власнику транспортного засобу нічого не розповів.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши викладені у клопотанні аргументи та додані до нього матеріали, доходить такого висновку.

Дослід женими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 240 КК України, внесені до ЄРДР за реєстраційним №0000415 від 24.12.2020 (а.к.3). Згідно з протоколами огляду місця події виявлені транспортний засіб марки «Камаз», номерний знак НОМЕР_1 , та завантажений у нього гравій вилучені (а.с.5, 6). Письмові пояснення ОСОБА_7 (а.с.7) повністю узгоджуються з викладеними у клопотанні обставинами та даними ним у судовому засіданні поясненнями.

Вирішуючи питання підставності накладення арешту на майно слідчий суддя зважає на таке.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України).

Згідно з приписами пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З системного аналізу наведених норм КПК України випливає, що арешт може бути накладено виключно на майно, щодо якого особа наділена правом на відчуження, розпорядження та/або користування.

Водночас, суд звертає увагу на положення частини 3 статті 41 Конституції України, згідно з якими ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» визначено порядок передачі та зберігання речових доказів.

Так, у пункті 5 цієї Постанови передбачено, що умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. При цьому зазначено, що забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.

Слідчий суддя враховує, що слідчим належним чином обґрунтована правова підстава для арешту майна, це майно є предметом (гравій) та знаряддям (транспортний засіб) кримінального правопорушення і може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, матеріали клопотання свідчать про наявну обґрунтовану підозру у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Клопотання про арешт майна подано у визначений КПК України строк.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що арешт зазначеного в клопотанні гравію є необхідним для досягнення його завдання та мети застосування, а також збереження цього майна, тому клопотання в частині арешту гравію слідчий суддя вважає обґрунтованим та підставним.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу на те, що володільцем майна, щодо якого подано клопотання про його арешт, на час виявлення 24.12.2020, був ОСОБА_7 , однак власником цього майна є ОСОБА_6 , і на даний час відсутні обґрунтовані підстави вважати, що він причетний до вищезазначеного кримінального правопорушення чи був поінформований про його вчинення. Також, слідчий суддя бере до уваги наслідки арешту майна для його власника, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб марки «Камаз», номерний знак НОМЕР_1 , тип Самоскид-С (з маніпулятором для завантаження, розвантаження) та вважає за можливе передати цей транспортний засіб на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання цього транспортного засобу, при цьому позбавивши його права на відчуження цього транспортного засобу та права розпорядження ним, до прийняття рішення у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна слід задовольнити частково.

Керуючись статями 98, 170, 172, 173, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

постановив:

Клопотання слідчого СВ Жидачівського відділення поліції Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого з начальником Жидачівського відділу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за реєстраційним №0000415 від 24.12.2020, задовольнити частково.

Накласти арешт на гравій, завантажений на транспортний засіб марки «Камаз», номерний знак НОМЕР_1 , тип Самоскид-С (з маніпулятором для завантаження, розвантаження).

Передати на відповідальне зберігання (під гарантійну розписку з описом цього майна в акті передачі) транспортний засіб марки «Камаз», номерний знак НОМЕР_1 , тип Самоскид-С (з маніпулятором для завантаження, розвантаження), без завантаженого на нього гравію, власнику ОСОБА_6 , з покладенням на ОСОБА_6 обов`язку забезпечити зберігання транспортного засобу «Камаз», номерний знак НОМЕР_1 , тип Самоскид-С (з маніпулятором для завантаження, розвантаження), позбавивши його права на відчуження цього транспортного засобу та права розпорядження ним, до прийняття рішення у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Попередити ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за статтею 388 Кримінального кодексу України у разі незбереження арештованого майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню визначеною статтею 175 Кримінального процесуального кодексу України стороною кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1