Провадження №1-кп/638/1441/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Дзержинського районного суду м.Харкова матеріали кримінального провадження №0000089 від 17.09.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, неодруженої, яка має на утриманні неповнолітню дитину, працюючої, із середньою освітою, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , 13 серпня 2018 року у приміщенні приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 , розташованому за адресою: м.Харків, вул.Космічна, буд.4, діючи умисно та за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також той факт, що вона не буде формувати статутний капітал підприємства, здійснювати керівництво підприємством, вести його господарську діяльність та бути його керівником, засвідчила своїм підписом заздалегідь підготовлені невстановленими слідством особами проекти документів, які відповідно до закону необхідні для проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу ФГ «СВАМ-АГРО», чим здійснила внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації (перереєстрації), завідомо неправдивих відомостей, а також умисно подала підписані нею у нотаріуса документи, які містили завідомо неправдиві відомості, державному реєстратору ОСОБА_6 для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», яка на підставі поданих документів здійснила державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи ФГ «СВАМ-АГРО» щодо зміни складу засновників, відомостей про засновників, а також розміру часток у статутному капіталі, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 14.08.2018 року внесено запис №0000659.

30 вересня 2020 року між прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000089, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 17.09.2020 року та ОСОБА_4 на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.2 ст.205-1 КК України, а саме: обвинувачена ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України в обсязі та на обставинах, викладених у повідомленні про підозру від 30.09.2020 року і зобов`язується: беззастережно визнати свою винуватість в обсязі повідомленої підозри у судовому провадженні.

З урахуванням обставин кримінального провадження, повного визнання винуватості, активного сприяння у розкритті кримінального правопорушення, що виразилось у повідомленні нею про всі обставини кримінального правопорушення, а також викривальні показання про осіб, обставини та події, які мають значення для кримінального провадження та підлягають встановленню (доказуванню), щирого каяття, що виразилося у наданні правдивих свідчень стосовно себе, критичної оцінки своєї злочинної поведінки, та з урахуванням особистих даних останньої, обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують її покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.205-1 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій на строк 3 роки та звільнення від її відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст.470 КПК України, а саме ступінь сприяння ОСОБА_4 у проведенні кримінального провадження, характер і тяжкість обвинувачення.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні також просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченої в судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 внесено в документи, які відповідно до закону подаються для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує її дії за ч.2 ст.205-1 КК України.

Дослідженими в судовому засіданні даними про особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше не судима, неодружена, має на утриманні неповнолітню дитину не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, на диспансерному (профілактичному) обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває; впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» не зверталась.
Також при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує, що скоєний нею злочин у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому, щире каяття ОСОБА_4 , активне сприяння розкриттю злочину визнаються обставинами, що пом`якшують її покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставин, що обтяжують покарання не встановлено, а тому суд, вважає можливим призначити їй узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст.205-1 КК України.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 369, 370, 371, 373, 374, 469, 472-475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду від 30.09.2020 року, укладену між прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30 вересня 2020 року покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 2 (два) роки не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1