Справа № 183/1324/20
№ 1-кп/183/1060/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000049 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стерлітамак Башкартостану, громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

08 лютого 2020 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 прийшов за місцем мешкання своєї дружини ОСОБА_5 , а саме до квартири АДРЕСА_3 з метою примирення з останньою. Зайшовши до вищевказаної квартири, ОСОБА_4 виявив, що його дружина там відсутня. В подальшому ОСОБА_4 побачив в одній з кімнат велосипед марки «Україна», що належить ОСОБА_6 , та в цей час у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме вказаного велосипеду.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 08 лютого 2020 року, приблизно о 16 годині 05 хвилин знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з прямим умислом, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків викотив велосипед марки «Україна», вартістю 390,00 гривень, який належить ОСОБА_6 , з вищевказаної квартири та попрямував до свого місця мешкання, тим самим викравши його.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Від дачі показань відмовився з тих підстав, що не оспорює обставин, викладених в обвинувальному акті, доповнити йому нічого. У скоєному він щиро кається, зробив для себе відповідні висновки.

В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), доведена в повному обсязі, і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 185 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності, а також добровільне відшкодування завданого збитку.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який не є тяжким, а також дані про особу обвинуваченого, який, є особою не судимою, вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також суд бере до уваги думку потерпілої, яка в своїй заяві не наполягала на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального правопорушення, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначення покарання у виді штрафу чи виправних робіт, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працює, а також у виді арешту, оскільки зазначений вид покарання передбачає реальну ізоляцію особи, а вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді обмеження волі на певний строк, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді обмеження волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 326,88 грн. (висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 696-20 від 18.02.2020 року).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: велосипед марки «Україна», червоного кольору - залишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 326 гривень 88 копійок.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1