ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/1097/18 Номер провадження 11-кп/814/699/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 18.12.2018 про приведення вироку суду Російської Федерації щодо ОСОБА_6 у відповідність із законодавством України
за участю
прокурора ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_6
в с т а н о в и л а:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 18.12.2018 задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України.
Приведено у відповідність із законодавством України вирок Свердловського районного суду м. Костроми від 21 грудня 2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст. 210, п.3 ст.30 ч.5 ст. 228.1, ч.3 ст.69 КК Російської Федерації на 11 (одинадцять) років позбавлення вол,.
Визначено, що відповідальність за злочини, у вчиненні яких ОСОБА_6 визнано виним вироком Свердловського районного суду м. Костроми від 21 грудня 2017 року, передбачена ч.1 ст. 255 та ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст.307 КК України.
Ухвалено вважати засудженого вироком Свердловського районного суду м. Костроми від 21 грудня 2017 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Новодевиця Хорольського району Приморського краю Російської Федерації, зареєстрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей,
засудженим за ч.1 ст.255 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі та ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст.307 КК України на 8 років позбавлення волі, на підставі ч.2 ст. 68 та ч.2 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складення призначених покарань, остаточно визначено до відбування 11 (одинадцять) років позбавлення волі.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Зі змісту апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 вбачається, що він не згодний з судовим рішенням та просить пом`якшити призначене покарання.

Мотиви суду
Згідно ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно ч.3 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
В силу п.1 ч.4 вказаної статті при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Як вбачається із матеріалів провадження, 22 грудня 2017 року вироком Свердловського районного суду м. Костроми, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 210 КК Російської Федерації на 5 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 3 ст. 30 ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації на 8 років позбавлення волі. За сукупністю вчинених злочинів, , шляхом часткового складення призначених покарань, на підставі ч.3 ст.69 КК Російської Федерації остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 11 років позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законної сили 10.04.2018.
Засуджений ОСОБА_6 висловив бажання бути переданим для відбування покарання в Україну та вказав, що усвідомлює правові наслідки такої згоди, що підтверджується його письмовими заявами ( а.с.115 116).

21.11.2018 Міністерство юстиції України звернулося до суду із клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, щодо ОСОБА_6 .

Як правильно встановлено місцевим судом, відповідальність за суспільно небезпечні діяння, за ОСОБА_6 які засуджений в Російській Федерації, передбачена також законодавством України.

Зокрема, за злочин, передбачений ч.2 ст. 210 (створення злочинної організації) КК Російської Федерації передбачена відповідальність за ч.1 ст.255 КК України; а за злочин, передбачений п.3 ст.30 ч.5 ст. 228.1 (замах на незакінчений збут наркотичних засобів, вчинене з використанням інформаційно телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет») вчинені організованою групою в особливо великих розмірах) КК Російської Федерації - ч. 3 ст. 15 ч.3 ст.307 КК України.
Таким чином, місцевим судом правильно зроблено висновок, що вирок Свердловського районного суду м. Костроми від 21 грудня 2017 року щодо ОСОБА_6 слід привести у відповідність із законодавством України.
Санкція ч.1 ст.255 КК України передбачає покарання від 5 до 12 років позбавлення волі.
Санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання від 9 до 12 років позбавлення волі. Згідно ч.3 ст.68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Отже, покарання за ч.3 ст.15, ч.3 ст.307 КК України не може перевищувати 8 років (12:3х2=8).
Як вбачається з оскарженої ухвали, приводячи вирок від 21.12.2017 року Свердловського районного суду м. Костроми (Російська Федерація), Глобинський районний суд Полтавської області (Україна) визначив засудженому покарання за ч.1 ст.255 КК України 5 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.3 ст.15, ч.3 ст.307 КК України 8 років позбавлення волі, а за сукупністю злочинів, на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом частково складання призначених покарань 11 років позбавлення волі.
Як встановлено колегією суддів, приводячи вирок суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, суд першої інстанції дотримався як вимог Глави 46 КПК України так і вимог кримінального закону України щодо виду та розміру покарання.
При цьому, враховуючи призначене вироком Свердловського районного суду м. Костроми від 21.12.17 року засудженому ОСОБА_6 покарання за кожен злочин та остаточне покарання за сукупністю злочинів, Глобинський районний суд Полтавської області правильно визначив засудженому строк покарання згідно вказаного вироку у виді 11 років позбавлення волі.
Під час апеляційного перегляду ухвали місцевого суду, не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Крім того, у відповідності до положень кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції перевіряє на відповідність вимогам чинного законодавства лише ухвалу місцевого суду, що постановлена за результатами розгляду клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку іноземної держави у відповідність із законодавством України та не має повноважень щодо перегляду самого вироку іноземної держави в частині призначеного засудженому покарання.
З огляду на вище викладене, апеляційні вимоги ОСОБА_6 щодо пом`якшення призначеного покарання не підлягають задоволенню.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,418 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 18.12.2018 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4