Провадження № 1-кп/344/869/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Торопець, Росії, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє 28.11.2017 року Івано-Франківським міським судом за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, 10.06.2020, близько 12 год 30 хв ОСОБА_4 через незачинені ворота зайшов на територію супермаркету «Велмарт», який розташований по вул.Є.Коновальця, 221, в м.Івано-Франківську та підійшов до місця, де знаходились корпуси вуличного консольного прожектора ЖКУ 16У, після чого в останнього виник неправомірний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, користуючись тим, що поруч нікого не було та за його діями ніхто не спостерігав, таємно викрав вказані вище корпуси вуличного консольного прожектора ЖКУ 16У, в кількості 14 шт., вартістю без ПДВ 100 грн. за одиницю, загальною вартістю 1400 грн., та направився до виходу з господарського двору супермаркету «Велмарт».

Після цього, ОСОБА_4 місце вчинення злочину покинув, однак в подальшому, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном, був зупинений начальником охорони супермаркету «Велмарт» ОСОБА_5 , чим спричинив ТОВ «Фудком» майнову шкоду на загальну суму 1400 гривень.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

27 серпня 2020 року між представником потерпілого ТОВ «ФУДКОМ» - ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.471 КПК України, згідно якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КПК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість, щиро розкаявся у вчиненому та зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні та не вчиняти надалі протиправних дій відносно потерпілого ТОВ «ФУДКОМ».

Крім того, обвинувачений та представник потерпілого узгодили покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді трьох місяців арешту. Сторони, яким роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, встановлені ст.476 КПК України, дали згоду на призначення узгодженого покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим.

В ст.471 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про примирення. Надана суду угода про примирення у вказаному провадженні відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Згідно вимог ч.2 ст.474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та беззастережно, згоду на застосування узгодженого виду покарання підтримав, а угоду про примирення від 27 серпня 2020 року просив затвердити.

Представник потерпілого ТОВ «ФУДКОМ» - ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що завдані обвинуваченим збитки відшкодовано в повному обсязі, шляхом повернення викраденого майна, заявив про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого, підтвердив, що він повністю розуміє наслідки укладання та затвердження угоди, просить суд затвердити угоду.

Прокурор вважає, що угода відповідає встановленим вимогам закону і може бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання.

Суд, роз`яснивши ОСОБА_4 в ході розгляду справи суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права передбачені ч.5 ст.474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди передбачені ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, з`ясувавши у представника потерпілого, що він розуміє наслідки укладення даної угоди та переконавшись, що укладення даної угоди є добровільним, а також роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, суд прийшов до висновку, що сумніву у добровільності укладнення даної угоди сторонами немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.

Суд також враховує наступне.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, та виходячи з положень статей 468, 469 КПК України угода про примирення при викладених вище обставинах може бути укладена.

Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.471 КПК України, а обвинувачення, з якими погоджується обвинувачений ОСОБА_4 є обґрунтованим.

Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діянь обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, так як вона ґрунтується на зазначених вище обставинах кримінального правопорушення і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

Кваліфікація діянь ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України є вірною, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Визначаючись у призначенні покарання, сторони обґрунтовано вважають за можливе призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у вигляді арешту.

Виходячи з обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне винести у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_4 , яким затвердити угоду про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст.368, 370, 373, 374, 474-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення, укладену між представником потерпілого ТОВ «ФУДКОМ» - ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 27 серпня 2020 року в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді трьох місяців арешту.

Речові докази:

- 14 штук корпусів вуличних консольних прожекторів ЖКУ 16У вважати повернутими за належністю представнику потерпілого ОСОБА_5 ;

- DVD-диск із записом камер спостереження залишити при матеріалах кримінального провадження в Івано-Франківській місцевій прокуратурі.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави, процесуальні витрати за проведення судової експертизи №1662/20-28 від 07.08.2020 року в сумі 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) гривні 40 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1