Справа №127/438/21
Провадження №1-кс/127/167/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2021 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вінниця, зареєстрованого за адресою будинок АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділення Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , 11.01.2021 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Вінницького міського суду від 26.12.2016 року Вінницької області за ч. 1 ст.185 КК України, 21.08.2020 року близько 22 год. 50 хв. перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме маючи до нього вільний доступ, виконуючи ремонтні роботи, помітив в одній із кімнат мотокосу марки «VITALS MASTER» моделі «BK522s black edition» червоно із чорним кольором діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку мотокоси марки «VITALS MASTER» моделі «BK522s black edition» червоно із чорним кольором, належну ОСОБА_7 , вартість якої відповідно до висновку експерта НДЕКЦ МВС України у Вінницькій області № 638 від 01.09.2020 станом на 23.08.2020 становить 1370 гривні 00 копійки.

Залишивши місце вчинення злочину ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжка) вчинена повторно.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від заявника; протоколом огляду місця події від 22.08.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи за фотознімком свідку ОСОБА_8 ; заявою зізнанням ОСОБА_4 .

30.10.2020 відносно ОСОБА_4 було погоджено повідомлення про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не мав постійного місця реєстрації та проживання, відповідно до вимог ст. 278 КПК України, 30.10.2020 письмовий примірник повідомлення про підозру вручено тітці ОСОБА_4 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили застосувати запобіжний захід, який не пов`язаний із позбавленням волі, а саме особисте зобов`язання.

Свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що останній перебуває у родинних відносинах із підозрюваним, а саме ОСОБА_4 є його племінником. В даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 має статус потерпілого, однак жодних претензій останній до підозрюваного не має, оскільки вартість викраденого майна підозрюваний відпрацював проживаючи з весни 2020 за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000102, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, його захисника та свідка, дійшов висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 22.08.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

29.10.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

11.01.2021, о 09 год. 40 хв. ОСОБА_4 був затриманий на підставі ст. 208 КПК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого його кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.
Санкція ст. 185 ч. 2 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Із клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 є особою, яка раніше судима та підозрюється у вчиненні злочину за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, а тому відноситься до кола осіб до яких може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину за яке законом передбачена міра покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, суд також враховує особу підозрюваного, який не працює, тобто не має постійного джерела доходу, не одружений, осіб на утриманні не має, раніше судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та підозрюється у вчиненні нового злочину, який вчинений із корисливих мотивів, крім того, підозрюваний був оголошений в розшук в даному кримінальному провадженні та 02.12.2020 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області надано дозвіл на його затримання. Також, ОСОБА_4 перебуваючи в статусі обвинуваченого по іншому кримінальному провадженні, яке розслідувалось відносно останнього теж переховувався від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 05.06.2018. Крім того, ОСОБА_4 достеменно знаючи про те, що він має статус підозрюваного в даному кримінальному провадженні змінив місце проживання, а саме проживав у свого рідного дядька за адресою: АДРЕСА_2 та не повідомив орган досудового розслідування нову адресу свого місця проживання, що в свою чергу свідчить про схильність підозрюваного до переховування від слідства та суду, а тому суд підчас розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд не вбачає підстав для задоволення вимог прокурора та слідчого, щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки запобіжні заходи застосовуються в межах строку досудового розслідування. В даному випадку строк досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0000102 закінчується 02.03.2021, оскільки ОСОБА_4 була пред`явлена підозра 29.10.2020, крім того, з 06.11.2020 по 11.01.2021 вищевказане провадження було зупинено про, що свідчать постанови слідчого СВ Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про зупинення та відновлення досудового розслідування. Отже, двомісячний термін з дня повідомлення про підозру закінчується 02.03.2021, а тому даний запобіжний захід може бути обрано не більше ніж на 51 добу.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, тому слідчий суддя вважає, що з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу із покладенням певних обов`язків.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за № 12050/04, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав: «Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задоволити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 51 добу.

Визначити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 з моменту затримання 09 год. 40 хв. 11 січня 2021 року по 09 год. 40 хв. 02 березня 2021 року в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 09 год. 40 хв. 02 березня 2021 року.

Одночасно визначити заставу в розмірі 5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 11 350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) гривень, які можуть бути внесені як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, не відлучатись з населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

В іншій частині - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя