УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 5 судових засідань Оболонського районного суду міста Києва заяву ОСОБА_3 щодо відводу судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_5 у справі № 756/10251/20 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Оболонського УП ГУНП у кримінальному провадженні № 0000042,

УСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_5 перебуває справа № 756/10251/20 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Оболонського УП ГУНП у кримінальному провадженні № 0000042. Під час судового засідання 14.01.2021 заявник ОСОБА_3 заявила слідчому судді відвід. Підставою відводу, як це вбачається з наданих письмових пояснень, є відкладення суддею розгляду справи без повідомлення завчасно заявника, некомпетентність судді у медичних злочинах, недолучення направлених до матеріалів клопотань, доведення до гіпертонічного кризу, ненадання права на оскарження прийнятих рішень, а також, на думку заявника, слідчий суддя ОСОБА_5 винувата у втраті заявником роботи.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала заяву, просила її задовольнити, надав додаткові письмові пояснення та матеріали, які, на її думку, обґрунтовують її позицію щодо заявленого відводу. Крім того ОСОБА_3 у судовому засіданні доповнила, що всі ці дії вчинено суддею ОСОБА_5 в різних справах, які перебувають в її провадженні, і де ОСОБА_3 є учасником, тож недовіра до вказаного судді в неї в цілому.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про відвід, оскільки, на його думку, він є необґрунтованим.

Слідчий суддя ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду клопотання була повідомлена. Однак неявка судді, на думку суду, не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Вислухавши заявника, прокурора, дослідивши заяву та надані матеріали, суд установив такі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Отже, законом визначено як підставу відводу чи самовідводу - інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді (слідчого судді).

Заява ОСОБА_3 заявлена з підстав міркування щодо можливого упередженого ставлення судді ОСОБА_5 для стороннього спостерігача (суспільства), при розгляді скарги на дії слідчого, оскільки суддя є некомпетентною у медичних злочинах, недолучає направлені до матеріалів клопотання, довела до гіпертонічного кризу, не надала права на оскарження прийнятого рішення, а також винувата у втраті заявником роботи.

Досліджуючи такі доводи заявника, приймаючи до уваги категорію справи, а також визначені Кримінальним процесуальним кодексом України рішення, які слідчий суддя має право ухвалити при розгляді справи (дискрецію), як то задовольнити чи відмовити у задоволенні клопотання слідчого, у стороннього спостерігача дійсно може утворитись уява упередженості судді, але лише у випадку наявності обставин, які викликають сумнів неупередженості.

Оцінюючи такий критерій як неупередженість, слід взяти до уваги положення статті 6 Конвенції про захист прав й основних свобод людини, а саме - кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Оцінку поняттю «безсторонність» було надано в рішеннях Європейського суду з прав людини (справа П`єрсак, А 53 параграф 30; Фіндлей, ор. сіt). Зокрема до безсторонності суду існує дві вимоги: суд повинен бути суб`єктивно вільний від упередження чи зацікавленості в результаті справи, по-друге, він також має бути безсторонній з об`єктивної точки зору, тобто має запропонувати досить гарантій для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Аби задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: існування безсторонності для цілей статті 6 параграф 1 повинно визначатись згідно з суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і також згідно з об`єктивним тестом, тобто встановлення - чи суддя має гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно безсторонності.

Аналогічною за змістом є сформована позиція у Бангалорських принципах поведінки судді. Зокрема пунктом 2.5 визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Наведений аналіз положень закону, а також критерії оцінки поняття «безсторонність» (неупередженість), дає підстави суду зробити висновки, що упередженість має місце лише тоді, коли окрім наведені пояснення підтверджуються певними фактами.

Оцінюючи наведені заявником обставини, суд виходить з того, що надання професійної оцінки діяльності судді належить до компетенції Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Вищої ради правосуддя. Суд, який розглядає заяву про відвід, не наділений повноваженнями на перевірку особистісних компетенцій судді. Також в рамках даного розгляду суд не має право перевіряти та встановлювати наявність причинно-слідчих зав`язків між хворобою та діями певних осіб, оскільки такі рішення приймаються відповідними експертами (спеціалістами) в рамках відповідних судових провадженнях. Звернення заявника до суду є його правом, яке надано Конституцією України, а отже звертаючись до суду і з`являючись на судові виклики, заявник здійснює надані йому відповідні процесуальні права. Відкладення суддею розгляду справи та недолучення певних письмових пояснень, на думку суду, не може свідчити про наявність упередженого ставлення до заявника, а право на оскарження певного рішення визначається не рішенням, а відповідними положеннями Кримінального процесуального кодексу України. Тим більше, як свідчать пояснення заявника, у даному кримінальному провадження слідчий суддя ОСОБА_5 не ухвалювала рішень, які би були предметом оскарження.

Ураховуючи наведені висновки, на думку суду, заява ОСОБА_3 щодо відводу судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_5 у справі № 756/10251/20 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Оболонського УП ГУНП у кримінальному провадженні № 0000042 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 7, 75, 76, 80, 81, 82, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 щодо відводу судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_5 у справі № 756/10251/20 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Оболонського УП ГУНП у кримінальному провадженні № 0000042 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1