Справа № 202/6497/20
Провадження № 1-кс/202/7695/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
29 жовтня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001234 від 28 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською місцевою прокуратурою № 1 Дніпропетровської області.
29 жовтня 2020 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185КК України.

Дане клопотання, згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 29 жовтня 2020 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим за скоєння корисливого злочину, судимість за вчинення якого не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин.
Так, 28 жовтня 2020 року близько 03 години 44 хвилин, разом з ОСОБА_7 знаходився біля буд. № 22 по вул. Батумська в м. Дніпро, де вони побачили автомобіль марки «ВАЗ 21112», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , і в цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у сховище.
В цей час ОСОБА_4 вступив в злочинну змову з ОСОБА_7 , спрямовану на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у сховище, при цьому розподіливши між собою ролі у скоєнні вказаного злочину, визначивши дії кожного, відповідно до яких ОСОБА_4 повинен був підійти до водійських дверей автомобіля, де за допомогою заздалегідь заготовленого невстановленого досудовим розслідуванням предмету повинен був шляхом пошкодження відчинити дверний замок автомобіля, з метою подальшого проникнення до сховища, а саме автомобіля марки «ВАЗ 21112», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , а співучасник злочину ОСОБА_7 повинен був знаходитись біля автомобіля та спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі появи сторонніх осіб попередити ОСОБА_4 .
Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час співучасник злочину ОСОБА_7 , діючи згідно відведеної йому ролі в скоєнні злочину, спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб у разі появи сторонніх осіб, попередити ОСОБА_4 , який реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, умисно, таємно, вчинюючи злочин повторно, за попередньою змовою групи осіб, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи їх настання, з метою власного незаконного збагачення, за допомогою невстановленого в ході проведення досудового розслідування предмету пошкодив дверний замок автомобіля марки «ВАЗ 21112», державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проникли до салону вказаного автомобіля, тобто до сховища, звідки з багажного відділення викрали майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: сумку «Шторм», в якій знаходились електроінструменти, тестер, ампервольтметр марки «TRUE RNS»; чемодан з автомобільними інструментами, в якому знаходились набір ключів в кейсі та набір торцевих автомобільних ключів марки «Кінг Рей»; фотоштатив марки «Арсенал» в чохлі.
Після чого, ОСОБА_4 разом з співучасником злочину ОСОБА_7 , утримуючи при собі вищевказане майно з місця скоєння кримінального правопорушення втік, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 6000,00 гривень.
Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_4 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
28 жовтня 2020 року о 04 годині 30 хвилин ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28 жовтня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Слідчий в обґрунтування клопотання та необхідності обрання підозрюваному запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, зазначила про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи про невідворотність настання покарання за злочин, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, наслідком чого може бути порушення принципу розумних строків для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Крім цього, ОСОБА_4 , може впливати на свідків та потерпілого, оскільки розуміє, що підозра у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення базується на показаннях потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, він може шляхом вмовляння або залякування, здійснювати на них тиск.

Також, ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки з довідки про наявність у нього судимостей вбачається, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти власності, судимість за які на момент вчинення злочину була не знята та не погашена у встановленому законом поряду.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, застосувавши більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання слідчого, наголошуючи на недоведеності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Звернув увагу слідчого судді на те, що підозрюваний співпрацює зі слідством та просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001234 від 28 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

28 жовтня 2020 року о 04 годині 30 хвилин ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28 жовтня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_4 кримінально протиправних дій, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з того, що в ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки останній усвідомлюючи про невідворотність настання покарання за злочин, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя погоджується із існуванням ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України та тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідків та потерпілого, оскільки підозра у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення базується на показаннях потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

Також в судовому засіданні знайшло підтвердження існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, адже ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки з довідки про наявність у нього судимостей вбачається, що останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти власності, судимість за які на момент вчинення інкримінованого йому злочину була не знята та не погашена у встановленому законом поряду.

Також слідчим суддею враховано відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, оскільки ОСОБА_4 неодружений, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий та ця судимість не знята і не погашена у встановленому законом поряду.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

Відповідно до п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розмір застави, слідчий суддя доходить висновку, що застава у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 липня 2020 року становить 43 940,00 грн., здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши його до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» до 04:30 год. 25 грудня 2020 року.

Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у кримінальному провадженні у розмірі 43 940 (сорок три тисячі дев`ятсот сорок) грн. 00 коп.

У випадку внесення підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановленої застави у розмірі 43 940 (сорок три тисячі дев`ятсот сорок) грн. 00 коп., вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати наступні обов`язки на строк 25 грудня 2020 року:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за викликом;

- не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти), для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи в якій підозрюваний тримається під вартою.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Визначити строк дії ухвали до 04:30 год. 25 грудня 2020 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1