Номер провадження: 11-сс/813/1625/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 23.09.2020 року в межах кримінального провадження №0001526 від 21.09.2020 р., якою відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0001526 від 21.09.2020р. за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, строком до 19.11.2020 р. включно із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення про можливість застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та в зазначеному провадженні існує доведений ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, проте органом досудового розслідування не було доведено недостатності застосування відносно останнього більш м`яких запобіжних заходів, натомість, підозрюваний не судимий та до кримінальної відповідальності притягується вперше, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та має постійне місце проживання в м. Одесі, має на утриманні неповнолітню дитину 2009 р.н., позитивно характеризується за місцем проживання.
Крім того, слідчий суддя врахував, що підозрюваний після вчинення кримінального правопорушення визвав швидку для надання медичної допомоги потерпілому і залишався на місці події до її приїзду та приїзду поліції, а також те, що ОСОБА_8 надає матеріальну допомогу на лікування потерпілого.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_12 , зазначив, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням вимог КПК України, зокрема, з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження з огляду на наступне:
- слідчим суддею не враховано всіх обставини, передбачені ст. 178 КПК України;
- слідчим суддею не досліджено та не взято до уваги наявність в зазначеному провадженні ризиків можливого незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків та експертів, вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, обумовлених тим, що ОСОБА_8 офіційно не одружений та не працевлаштований, засоби його існування не відомі, на момент розгляду клопотання не допитаний потерпілий у зв`язку з важким станом здоров`я, не встановлені та не допитані всі свідки злочину, крім того, на теперішній час призначено проведення ряду судових експертиз.
Посилаючись на викладене, прокурор ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора та залишити без змін ухвалу слідчого судді, обґрунтовуючи це тим, що слідчий суддя взявши до уваги усі вагомі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, прийшов до обґрунтованого рішення, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку останнього, а прокурором не доведено, що зазначений запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_10 зазначив, що підозрюваний ОСОБА_8 відшкодовує збитки, внаслідок вчиненого ним діяння, а саме сплачує гроші на його лікування та претензій до останнього він не має.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку підозрюваного, захисника та потерпілого, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими.

З огляду на те, що сторонами кримінального провадження не оскаржується обґрунтованість інкримінованої ОСОБА_8 підозри, колегія суддів вважає, що на теперішній час підозра останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України є обґрунтованою та полягає в тому, що він 20.09.2020 року близько 23:30 год. разом із своїм товаришем ОСОБА_13 з одної сторони та ОСОБА_10 разом із своїм товаришем ОСОБА_14 з іншої сторони, перебуваючи у дворі біля під`їзду № 2 за адресою: АДРЕСА_2 , вживали алкогольні напої та в подальшому в ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з приводу вигулу собаки породи «Кане-корсо», у якої був відсутній намордник виник словесний конфлікт із ОСОБА_10 , під час якого вони почали ображати один одного нецензурними словами та штовхати один одного. В ході конфлікту ОСОБА_10 умисно наніс один удар рукою по обличчю ОСОБА_8 .. Останній, будучи ображеним поведінкою ОСОБА_10 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення ОСОБА_10 , тяжких тілесних ушкоджень шляхом нанесення ножових поранень. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, дістав з карману розкладний ніж, зробив крок в бік ОСОБА_10 , тим самим наблизився в притул до нього та тримаючи в лівій руці ніж, лезом якого раптово наніс один удар в область грудної клітини останньому, спричинивши потерпілому, тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівої грудної клітини, гемоторакс, пневмоторакс зліва. В подальшому з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілого ОСОБА_10 було госпіталізовано до реанімаційного відділення КНП «Міська клінічна лікарня № 1», де йому була надана невідкладна медична допомога.
Зазначена підозра повністю підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.
Разом з тим, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що в судовому засіданні сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованому йому злочину, однак не довела існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому, апеляційний суд зазначає, що в даному провадженні існує ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, обумовлений тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років; не працевлаштований.
Проте, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Натомість, апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, враховує, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, зареєстрований та має постійне місце проживання в м. Одесі; має на утриманні неповнолітню дитину; позитивно характеризується за місцем проживання.
Також, прокурором не надано жодних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_8 умов обраного йому оскаржуваною ухвалою слідчого судді запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з моменту його застосування 23.09.2020 р. останній з`явився до суду для участі в апеляційному розгляді, в тому числі, апеляційної скарги прокурора, в якій ставиться питання про погіршення його становища, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що застосований відносно нього слідчим суддею запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в достатній мірі може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Більш того, потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні апеляційного суду зазначив, що підозрюваний надає матеріальну допомогу на його лікування та він не має претензій до останнього, крім того, на підтвердження зазначеного, захисником ОСОБА_9 надано копії чеків.
За наведених обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність органом досудового розслідування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатності застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для запобігання вищенаведеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв законне й обґрунтоване рішення про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у зв`язку із чим підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора немає.
Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_12 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2020 р., якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 19.11.2020 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4