Провадження № 11-кп/4820/693/20
Справа № 684/748/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ч.ч.1, 2, 3 ст.185, ст.360 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

заучастюсекретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції з ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» кримінальне провадженняза апеляційною скаргою прокурора на вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 14 серпня 2020 року та за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2020 року,
в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працює, неодруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимого:
1) 05 грудня 1995 року Хмільницьким районним судом Вінницької області за ч.4 ст.81 КК України до покарання у вигляді позбавленняволі на строк 5 років 6 місяців;
2) 21 серпня 2000 рокуСтаросинявським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.140 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, звільнений 04 червня 2002 року по відбуттю строку покарання;
3) 24 березня 2004 року цим же судом за ч.3 ст.185, ст.304 КК України, іззастосуванням ст.70 КК України, до покарання у вигляді позбавленняволі на строк 3 роки 6 місяців, звільнений 16.02.2007 року по відбуттю строку покарання;
4) 04 липня 2008 року цим же судомза ч.2 ст.315, ч.1 ст.309, ч.1 ст.296, ст.395 КК України, із застосуванням ст.70 КК України, до покарання у вигляді позбавленняволі на строк 3 роки, звільнений 18 серпня 2010 року по відбуттю строку покарання;
5) 13 травня 2011 року цим же судом за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавленняволі на строк 3 роки 9 місяців, звільнений 26 серпня 2014 року по відбуттю строку покарання;
6) 25 серпня 2015 року цим же судом за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 4 місяці, звільнений 29 січня 2016 року по відбуттю строку покарання;
7) 10 червня 2016 року цим же судом за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений 09 квітня 2019 року по відбуттю строку покарання;
8) 25 лютого 2020 року Старокостянтинівським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік;
визнано винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.360 КК України, та призначено покарання:
за ст.360 КК України (в редакції чинній на момент вчинення кримінального правопорушення - до 03 червня 2020 року) у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Старокостянтинівського районного суду від 25.02.2020 року, більш суворим покаранням за цим вироком, призначено покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.
За ч.2 ст.185 КК України призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.
За ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71, із застосуванням ст.72 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду від 25.02.2020 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ухвалено рахувати з 20 березня 2020 року (дня затримання).
У строк відбування покарання ОСОБА_7 зараховано період попереднього ув`язнення з 20 березня 2020 року по 13 серпня 2020 року включно з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою.
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ємці Старокостянтинівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше судимого: 26.05.2020 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;
визнано винуватим у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання:

за ч.1 ст.185 КК України у виді арешту на строк 6 місяців.

за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 травня 2020 року у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2020 року виправлено описку, допущену при написанні вироку Деражнянськогорайонного суду Хмельницької області від 14 серпня 2020 року в резолютивній частині, по обвинуваченню ОСОБА_7 .
Викладено шостий абзац резолютивної частини вирокусуду щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у такій редакції: «На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі».

За вироком суду, на початку серпня 2019 року, у вечірню пору доби (більш точного часу досудовим слідством не встановлено), ОСОБА_7 , перебуваючи в житловому будинку за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про те, що по вул. Добромиру с. ПаплинціСтаросинявського району Хмельницької області проходить повітряна лінія телефонного зв`язку, що належить ПАТ «Укртелеком», вирішив упродовж декількох днів з неї викрасти кабель.

В подальшому, втілюючи в життя свій злочинний намір, у нічний час тієї ж доби (більш точного часу досудовим слідством не встановлено), ОСОБА_7 з метою вчинення крадіжки кабелю телефонного зв`язку, взявши у своєму господарстві з собою ніж та білий поліетиленовий мішок, прийшов до місця розташування опор лінії телефонного зв`язку № 7, Станційно-лінійної дільниці № 2 районного центру телекомунікації № 154 Хмельницької філії ПАТ «Укртелеком», що в с. Паплинці по вул. Добромир Старосинявського району Хмельницької області, де користуючись відсутністю сторонніх осіб,усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за допомогою наявного у нього ножа, шляхом перерізання, а також обривання руками, умисно, таємно, повторно, викрав між опорами №9 та №11 кабель марки ПРППМ 2х0,9 довжиною 194 метрів, який належить ПАТ «Укртелеком».

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення кабелю телефонного зв`язку, на наступний день у нічний час (більш точного часу досудовим слідством не встановлено), ОСОБА_7 , взявши у своєму господарстві з собою ніж та білий поліетиленовий мішок, знову прийшов до місця розташування опор лінії телефонного зв`язку № 7, Станційно лінійної дільниці № 2 районного центру телекомунікації № 154 Хмельницької філії ПАТ «Укртелеком», що в с. Паплинці, по вул. Добромир, Старосинявського району Хмельницької області, де користуючись відсутністю сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за допомогою наявного у нього ножа, шляхом перерізання, а також обривання руками, умисно, таємно, повторно, викрав між опорами №1 та №2, №3 та №5 кабель марки ПРППМ 2х0,9 довжиною 186 метрів та кабель марки ТППеП 10х2х0,4 довжиною 140 метрів, який належить ПАТ «Укртелеком».

В подальшому ОСОБА_7 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 умисно, таємно, повторно, викрав кабель марки ПРППМ 2х0,9 довжиною 380 метрів, загальною вартістю 1450,91 грн. та кабель марки ТППеП 10х2х0,4 довжиною 140 метрів, загальною вартістю 1469,31 грн., спричинивши матеріальну шкоду ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 2920,21 грн.

Крім того, 29 серпня 2019 року, у вечірню пору доби (більш точного часу досудовим слідством не встановлено), ОСОБА_7 , перебуваючи в житловому будинку за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про те, що по вул. Шкільна, в с. Адампіль Старосинявського району Хмельницької області проходить повітряна лінія телефонного зв`язку, що належить ПАТ «Укртелеком», вирішив з неї викрасти кабель.

В подальшому, втілюючи в життя свій злочинний намір, 30 серпня 2019 близько 1 години (більш точного часу досудовим слідством не встановлено), ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки кабелю телефонного зв`язку, взявши у своєму господарстві з собою ніж та білий поліетиленовий мішок, прийшов до місця розташування опор лінії телефонного зв`язку № 4, Станційно лінійної дільниці № 2 районного центру телекомунікації № 154 Хмельницької філії ПАТ «Укртелеком», що в с. Адампіль, по вул. Шкільна, Старосинявського району Хмельницької області, де користуючись відсутністю сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за допомогою наявного у нього ножа, шляхом перерізання, умисно, таємно, повторно, викрав між опорами №7 та №8 кабель марки ТППеП 50х2х0,4 довжиною 13 метрів, загальною вартістю 591,33 грн., який належить ПАТ «Укртелеком».

В подальшому ОСОБА_7 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 30 серпня 2019 року, у вечірню пору доби (більш точного часу досудовим слідством не встановлено), ОСОБА_7 , перебуваючи в житловому будинку за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про те, що по вул. Шкільна, в с. Адампіль Старосинявського району Хмельницької області проходить повітряна лінія телефонного зв`язку, що належить ПАТ «Укртелеком», вирішив знову з неї викрасти кабель.

В подальшому, втілюючи в життя свій злочинний намір, 31.08.2019 у нічний час (більш точного часу досудовим слідством не встановлено), ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки кабелю телефонного зв`язку, взявши у своєму господарстві з собою ніж та білий поліетиленовий мішок, прийшов до місця розташування опор лінії телефонного зв`язку № 4, Станційно лінійної дільниці № 2 районного центру телекомунікації № 154 Хмельницької філії ПАТ «Укртелеком», що в с. Адампіль, по вул. Шкільна, Старосинявського району Хмельницької області, де користуючись відсутністю сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за допомогою наявного у нього ножа, шляхом перерізання, умисно, таємно, повторно, викрав між опорами №0 та №2 кабель марки ТППеП 50х2х0,4 довжиною 40 метрів, загальною вартістю 1819,47 грн., який належить ПАТ «Укртелеком».

В подальшому ОСОБА_7 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 29 серпня 2019 року, у вечірню пору доби (більш точного часу досудовим слідством не встановлено), ОСОБА_7 , перебуваючи в житловому будинку за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про те, що по вул. Шкільна, в с. Адампіль Старосинявського району Хмельницької області проходить повітряна лінія телефонного зв`язку, що належить ПАТ «Укртелеком», вирішив з неї викрасти кабель.

В подальшому, втілюючи в життя свій злочинний намір, 30 серпня 2019 близько 1 години (більш точного часу досудовим слідством не встановлено), ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки кабелю телефонного зв`язку, взявши у своєму господарстві з собою ніж та білий поліетиленовий мішок, прийшов до місця розташування опор лінії телефонного зв`язку № 4, Станційно лінійної дільниці № 2 районного центру телекомунікації № 154 Хмельницької філії ПАТ «Укртелеком», що в с. Адампіль, по вул. Шкільна, Старосинявського району Хмельницької області, де користуючись відсутністю сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за допомогою наявного у нього ножа, шляхом перерізання, умисно, таємно, повторно, викрав між опорами №7 та №8 кабель марки ТППеП 50х2х0,4 довжиною 13 метрів, загальною вартістю 591,33 грн., умисно пошкодивши при цьому лінію зв`язку, яка має вихід на місцеву, міжміську та міжнародну телефонну мережу, що спричинило тимчасове з 30.08.2019 по 16.09.2019 припинення надання Хмельницькою філією ПАТ «Укртелеком» послуг зв`язку 28 абонентам.

Окрім того, 03 березня 2020 року близько 10 години, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 перебували по АДРЕСА_3 , де останній запропонував ОСОБА_7 здійснити крадіжку електроінструментів із складського приміщення, яке належить ОСОБА_11 по АДРЕСА_3 , на що ОСОБА_7 погодився.

Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня близько 10 години, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, разом підійшли до складського приміщення, яке належить ОСОБА_11 по АДРЕСА_3 , де ОСОБА_7 залишився біля складського приміщення спостерігати, щоб їх дії не були помічені сторонніми особами, а ОСОБА_8 шляхом вийняття руками віконного скла вхідних дверей проник через вікно у вказане приміщення, звідки умисно, таємно, повторно викрав шліфувальну машинку марки «Makita GA9020» вартістю 2159, 97 грн. та перфоратор марки «Дніпро-М» моделі «ГІЕ- 2698ГІС» вартістю 1374, 10 грн.

В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_11 на загальну суму 3534, 07 грн.

Окрім того, 20 березня 2020 року близько 1 години ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вирішив викрасти продукти харчування з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що належить ФОН ОСОБА_12 та розташований по вул. Жовтневій с. Паплинці Старосинявського району.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, 20 березня 2020 року близько 01 години ОСОБА_7 підійшов до вікна магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_1 , що належить ФОП ОСОБА_12 , де за допомогою пилки по металу, яку приніс з собою, перепиляв частину металевої решітки на вікні, уламком решітки розбив віконне скло та через вікно проник у приміщення магазину, звідки умисно, таємно, повторно викрав майно ФОП ОСОБА_12 , а саме: пиво «Жигулівське» ємкістю 2,4 л., 3 пляшки по ціні 50 гри. вартістю 150 гри., цигарки «WestBlue», 6 пачок по ціні 46 гри. вартістю 276 грн., цигарки «RothmansDemi», 4 пачки по ціні 43 грн. вартістю 172 грн., цигарки «BondCompact», 2 пачки по ціні 43 грн. вартістю 86 грн., цигарки «L&M Loft», 1 пачка вартістю 44, 5 грн., цигарки «Прилуки Червоні», 2 пачки по ціні 37 грн. вартістю 74 грн., цигарки «West: Red», 2 пачки по ціні 46 грн. вартістю 92 грн.

Крім того, ОСОБА_7 з приміщення вказаного магазину умисно, таємно, повторно викрав майно ФОП ОСОБА_13 , а саме: туалетний папір «Кохавинка», 2 пачки по ціні 5 грн. вартістю 10 грн., чай марки «PrincessNoori», 1 упаковку вартістю 20 грн., сардельки, 0,14 кг по ціні 110 грн. вартістю 15,84 грн., цукерки «Червоний Мак», 0,5 кг. по ціні 175 грн. вартістю 87,50 грн., цукерки «GalaretkaRoshen», 0,3 кг. по ціні 105 грн. вартістю 31,50 грн., цукерки «NuttiniRoshen», 0,2 кг. по ціні 98 грн. вартістю 19,60 грн., цукерки «CandyNut», 0.15 кг. по ціні 122 грн. вартістю 18,30 грн., цукерки «Ромашка», 0,15 кг. по ціні 105 грн. вартістю 15,75 грн., майонез «Королівський смак» вартістю 19 грн., ковбасу «Куряча першого сорту», 0,55 кг. по ціні 132 грн. вартістю 72,6 грн., крила курячі копчені, 1 кг. вартістю 110 грн., рибні консерви «Оселедець», 2 шт. по ціні 24 грн. вартістю 48 грн., хліб «Козацький», вартістю 16 грн., хліб «Європейський різаний» вартістю 15 грн., рибна консерва «Скумбрія» вартістю 65 грн., рибні консерви «Шпроти», 2 шт. по ціні 25 грн. вартістю 50 грн., сірники, 1 упаковка вартістю 5 грн., плавлений сирок «Дружба» вартістю 13 грн., м`ясний виріб «Добрий м`ясар», 0,232 кг. но ціні 150 грн. вартістю 34,8 грн., грошові кошти в розмірі 50 грн., розмінна монета в загальній сумі 341,30 грн.

В подальшому ОСОБА_7 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 спричинив матеріальну шкоду ФОП ОСОБА_12 на загальну суму 894, 5 грн. та ФОП ОСОБА_13 на загальну суму 1058, 19 грн.

Окрім того, 20 березня 2020 року близько 3 години, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вирішив викрасти велосипед марки «АРДИС», який знаходився на території господарства ОСОБА_14 по АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 20 березня 2020 року близько 3 години ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, через незачинену хвіртку, зайшов на територію господарства ОСОБА_14 , що по АДРЕСА_1 , звідки умисно, таємно, повторно викрав велосипед марки «АРДИС« вартістю 1166, 67 грн., який стояв поблизу веранди будинку.

В подальшому ОСОБА_7 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_14 на загальну суму 1166, 67 грн.

Окрім того, 18 лютого 2020 року близько 19 години, ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу складського приміщення, яке належить ОСОБА_11 по АДРЕСА_3 , де на прохання ОСОБА_11 допомагав виконувати господарські роботи, вирішив викрасти належний останньому набір інструментів у пластиковій валізі марки «L-Tech» моделі «G10150».

Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня близько 19 години, ОСОБА_15 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи поблизу складського приміщення, яке належить ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, умисно, таємно, викрав набір інструментів у пластиковій валізі марки «L-Tech» моделі «G10150» вартістю 900 грн., який знаходився поблизу складського приміщення.

В подальшому ОСОБА_8 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_8 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_11 на загальну суму 900 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просив вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 14 серпня 2020 року стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 змінити.
Не оспорюючи доведеність винуватості та правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , уважав, що вирок Деражнянського районного суду від 14 серпня 2020 року підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного ОСОБА_7 покарання.

Зазначав, що відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Передбачений ч.1 ст.70 КК України принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим означає, що остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається судом у межах більш суворого покарання, призначеного за одне із кримінальних правопорушень, що входять у сукупність.

Разом з тим, у порушення зазначених вимог місцевий суд, призначивши ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі та за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, невірно визначив йому остаточне покарання, призначивши у виді 4 років позбавлення волі. Зокрема, призначаючи остаточне покарання за сукупністю вказаних злочинів, із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд мав би призначити остаточне покарання у межах більш суворого покарання, призначеного за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, яке поглинає менш суворе покарання, призначене за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, але в жодному разі не покарання у виді 4 років позбавленні волі, яке за жоден із злочинів, що входять у сукупність не призначалося.

Крім того, призначення ОСОБА_7 невірного остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України (у виді 4 років позбавлення волі) потягло в свою чергу невірне призначення остаточного покарання і за сукупністю вироків па підставі ст.71 КК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Місцевим судом на підставі ч.1 ст.71 КК України, із застосуванням ст.72 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання (за сукупністю злочинів у виді 4 років позбавлення волі) частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду від 25 лютого 2020 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Таким чином, на думку прокурора, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 просив ухвалу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2020 року про виправлення описки скасувати.

Уважав, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, не ґрунтується на вимогах закону.

Зазначав, що в оскаржуваній ухвалі суду про виправлення описки в резолютивну частину вироку суд вніс зміни, а саме положення про поглинання менш суворого покарання більш суворим замінив на застосування принципу часткового складання покарань, чим погіршив становище обвинуваченого ОСОБА_7 .

Звертав увагу суду на те, що розгляд питання про виправлення описки проводився судом першої інстанції без повідомлення сторін. Про наявність такої ухвали захиснику стало відомо з ЄДРСР.

Так, в ухвалі про виправлення описки суд першої інстанції фактично виклав резолютивну частину раніше ухваленого вироку в новій редакції, однак постановлення цієї ухвали не ґрунтується на вимогах закону, оскільки виходячи з положень ст.379 КПК України, суд має право виправити в судовому рішенні лише допущені описки та очевидні арифметичні помилки.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи, які мають технічний характер.
Натомість вирішення питання щодо неправильного застосування чи незастосування норм кримінального закону та призначення покарання, допущеного судом першої інстанції, віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції, і не є опискою чи арифметичною помилкою, які суд першої інстанції вправі виправити самостійно і за власною ініціативою.
Отже, на думку захисника, оскаржувана ухвала є такою, що постановлена з істотним порушенням кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з узагальненим викладом змісту судового рішення та доводів апеляційних скарг; прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; у режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_10 в заперечення апеляційної скарги прокурора; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора, однак підтримали свою апеляційну скаргу, подану з викладених у ній мотивів щодо скасування ухвали суду про виправлення описки; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Умотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки місцевого суду стосовно фактичних обставин вчинених злочинів, доведеність вини ОСОБА_7 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.360 КК України та ОСОБА_8 ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, правильність кваліфікації їх дій, прокурором та захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 в апеляційних скаргах не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, тому вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного ОСОБА_7 покарання можна визнати обґрунтованими.
Згідно зі ст.50 КК України, покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст.65 КК України та сталої судової практики суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Колегія суддів уважає, що при обранні міри та розміру покарання ОСОБА_7 місцевий суд не повною мірою врахував вимоги Закону.
Так, відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Крім того, передбачений ч.1 ст.70 КК України принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим означає, що остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається судом у межах більш суворого покарання, призначеного за одне із кримінальних правопорушень, що входять у сукупність.
Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі та за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, неправильно визначив йому остаточне покарання, призначивши у виді 4 років позбавлення волі.
Зокрема, призначаючи остаточне покарання за сукупністю вказаних злочинів із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, місцевий суд мав би призначити остаточне покарання в межах більш суворого покарання, призначеного за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, яке поглинає при цьому менш суворе покарання, призначене за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, але не покарання у виді 4 років позбавлення волі, яке при цьому, за жоден із злочинів, що входять у сукупність, не призначалося.
Зважаючи на вищевикладене, також є обґрунтованим і посилання на те, що призначення ОСОБА_7 неправильного остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України потягло у свою чергу неправильне призначення остаточного покарання і за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Суд першої інстанції на підставі ч.1 ст.71 КК України із застосуванням ст.72 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання (за сукупністю злочинів у виді 4 років позбавлення волі) частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду від 25 лютого 2020 року та остаточно призначив ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
На переконання колегії суддів, з огляду на викладене, при обґрунтованому та відповідному до законодавства призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю злочинів у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, з урахуванням ст.72 КК України остаточне покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків має становити не більше 4 років 3 місяців позбавлення волі, за умови повного приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Старокостянтинівського районного суду від 25 лютого 2020 року.
Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 щодо ухвали суду першої інстанції про виправлення описки у вироку від 14 серпня 2020 року ґрунтується на вимогах закону та заслуговують у даному випадку на увагу.

Ухвала Деражнянського районного суду від 05 жовтня 2020 року постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

У відповідності з вимогами ст.379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Так, в ухвалі про виправлення описки суд першої інстанції фактично виклав резолютивну частину раніше ухваленого вироку в новій редакції: «викладено шостий абзац резолютивної частини вироку суду щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у такій редакції: «На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі»».

Колегія суддів звертає увагу, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи, які мають технічний характер.

Натомість вирішення питання щодо принципу поглинення та складання покарання не може розглядатись як виправлення описки, не є опискою чи арифметичною помилкою, які суд першої інстанції вправі виправити самостійно і за власною ініціативою.

Отже, колегія суддів уважає, що доводи апеляційних скарг захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 щодо скасування ухвали Деражнянського районного суду від 05 жовтня 2020 року, прокурора щодо зміни вироку Деражнянського районного суду від 14 серпня 2020 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 409, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 14 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання змінити.
Призначити ОСОБА_7 за ст.360 КК України покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Старокостянтинівського районного суду від 25 лютого 2020 року, більш суворим покаранням за цим вироком, призначити ОСОБА_7 покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71, із застосуванням ст.72 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду від 25 лютого 2020 року та остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

У решті вирок суду залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2020 року задовольнити.
Скасувати ухвалу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2020 року щодо виправлення описки, допущеної при написанні вироку Деражнянського районного суду Хмельницької області від 14 серпня 2020 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, в той же строк з часу отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4