В И Р О К
Іменем України

29.07.2020 року м.Мостиська

єдиний унікальний номер 448/848/20
провадження №1-кп/448/177/20
Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська кримінальне провадження №0000284 від 06 липня 2020р., про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Літиня Дрогобицького району Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина Португалії, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.369 КК України,
учасники справи:
прокурорка ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
його захисник-адвокат ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що 06.07.2020 близько 06:50 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на території міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», у приміщенні кабінету старшого зміни прикордонних нарядів, усвідомлюючи, що пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі є незаконним, спершу в усній формі висловив пропозицію, а в подальшому передав старшому інспектору прикордонної служби інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 1 категорії (типу Б) старшому лейтенанту ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 100 Євро, що відповідно до курсу Національного Банку України станом на 06.07.2020 року становить 3050 гривень, за здійснення в його інтересах певних дій, а саме: сприяння у безперешкодному пропуску на вхід в Україну з Республіки Польща без наявного поліса страхування, що виданий страховою компанією, яка зареєстрована в Україні, або іноземною страховою компанією яка має представництво на території України чи договірні відносини із страховою компанією партнером на території України та покриває витрати пов`язані з лікуванням СОVID-19, обсервацією та діє на строк перебування в Україні, який є обов`язковим, відповідно до п.п.13 п.3 Постанови КМУ № 392 від 20.05.2020р. «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVІD-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2».

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.369 КК України, - у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в його інтересах дії з використанням наданого їй службового становища.

Так, 14.07.2020 року між прокуроркою Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_9 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_10 , з іншої сторони, у присутності захисника ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди ОСОБА_5 , повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч.1 ст.369 КК України і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні.

Також, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного, тяжкості кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання - повне визнання винуватості, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання, сторони узгодили про призначення ОСОБА_11 , покарання штраф у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Не заперечує щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_6 , просить суд затвердити угоду про визнання винуватості від 14.07.2020 року.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Як відомо із змісту п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В силу абзацу 2 частини 4 статті 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.369 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 визнав беззастережно.

У даному кримінальному провадженні потерпілий участі не бере.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 , цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, а також щодо узгодженої міри призначення покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

З огляду на вищенаведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 14.07.2020 року між прокуроркою Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_9 , та підозрюваним ОСОБА_10 , у присутності захисника ОСОБА_6 , слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Заходи забезпечення у виді арешту, які накладені на підставі ухвали слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 09.07.2020 року підлягають скасуванню.

При вирішення питання щодо долі речових доказів, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до положень ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1 ч.2 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Спеціальна конфіскація, відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначались (використовувались) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне до речових доказів у вигляді грошових коштів, а саме: грошових коштів в сумі 100 Євро, які зберігаються в АТ КБ «Приватбанк», на підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України,- застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави.

Питання решти речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України, а саме DVD-R диск із записами з камер відеоспостереження міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», котрий знаходиться при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000284.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 не обирався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000284 від 06 липня 2020р., укладену 14.07.2020 року між прокуроркою Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , у присутності захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання штраф в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_11 не обирався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Заходи забезпечення у виді арешту, які накладені на підставі ухвали слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 09.07.2020 року, - скасувати.
На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України грошові кошти в сумі 100 (сто) Євро, які передані на зберігання у АТ КБ «ПриватБанк» (дві купюри по 50 Євро спец.пакет №2933497), - в порядку спеціальної конфіскації, конфіскувати у власність держави.

Речовий доказ: DVD-R диск із записами з камер відеоспостереження міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», котрий знаходиться при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000284.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом (Кримінальним процесуальним кодексом України), набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1

Вирок суду виготовлено в нарадчій кімнаті 29.07.2020 року.