Справа № 438/1495/20
Провадження № 1-кп/442/489/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дрогобичі кримінальне провадження № 0000319 від 03.10.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 25.12.2002 Дрогобицьким районним судом Львівської області за ч. 4 ст. 81, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, 17.03.2003 Бориславським судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавленні волі, 13.11.2009 Дрогобицьким міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, 08.06.2010 Бориславським міським судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 26.12.2011 Бориславським міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, 21.07.2015 Бориславським міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 11.11.2020 Трускавецьким міським судом Львівської області за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
сторони та учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 03.08.2020 близько 17 год. 30 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, через незачинені двері, увійшов до приміщення каплички, котра розташована на території готельно-лікувально-оздоровчого комплексу „ ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , та шляхом віджиму кришки дерев`яної скрині для пожертв, та подолання від вільного доступу засобів охорони (врізного замка скриньки), з метою викрадення майна, що там зберігається проник до володіння особи сховища скрині для пожертв, яка належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_6 звідки таємно, повторно викрав грошові кошти в сумі 500 гривень, котрі були призначені для утримання самої каплички, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 26.08.2020 близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_3 маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, через незачинені двері, увійшов до приміщення каплички, котра розташована на території готельно-лікувально-оздоровчого комплексу „ ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , та шляхом віджиму кришки дерев`яної скрині для пожертв, та подолання від вільного доступу засобів охорони (врізного замка скриньки), з метою викрадення майна, що там зберігається, проник до володіння особи сховища скрині для пожертв, яка належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_6 звідки таємно, повторно викрав грошові кошти в сумі 300 гривень, котрі були призначені для утримання самої каплички, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно поєднаному з проникненням у сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
29.10.2020 між прокурором Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Представник потерпілого ОСОБА_7 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди.
Захисник в судовому засіданні проти затвердження вказаної угоди про визнання винуватості не заперечував.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, та те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно поєднаному з проникненням у сховище, а тому його дії вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, а також за якою обвинуваченому належить призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 3 років позбавлення волі.
З урахуванням того, що обвинуваченим ОСОБА_3 злочин у даній справі вчинено до постановлення вироку Трускавецького міського суду Львівської області від 11.11.2020, то остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип часткового складання покарань, таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесульані витрати відсутні. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому в даному кримінальному провадженні не обирався, а тому до вступу вироку в законну силу підстав для його обрання також немає.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.10.2020, укладену між прокурором Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за яким призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та покарання за вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 11.11.2020, остаточно визначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 17.09.2020.

Речові докази: дерев`яну скриню для пожертв повернути потерпілому фізичній особі підприємцю ОСОБА_6 ; CD-R диск з відеозаписом з камери відеоспостереження за 03.08.2020, DVD-R диск з відеозаписом з камери відеоспостереження за 26.08.2020 залишити при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1