ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/30/21 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 953/7523/20 Слідчий суддя ОСОБА_2
(1-кс/953/9048/20)
Категорія: в порядку КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ ДП «Ізюмський приладобудівний завод», на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2020 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000426 від 14.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 320 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2020 клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_7 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 00000426 від 14.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 320 КК України, про арешт майна задоволено.

Накладено арешт на майно, яке було вилучене в ході проведення огляду 18.08.2020 нежитлових приміщень ДП «Ізюмський приладобудівний завод» (далі по тексту ДП «ІПЗ»), за адресою: м. Ізюм, пр. Незалежності, 66, а саме:
1. Журнал обліку прекурсорів по коморі гальванічної дільниці на 31 аркуші;
2. Журнал обліку прекурсорів по дільниці вогнетривких виробів із шамотних мас №58 на 31 аркуші;
3. Журнал обліку прекурсорів по цеху №8 на 31 аркуші;
4. Журнал обліку прекурсорів по Ацетону склад №4 на 31 аркуші;
5. Журнал обліку прекурсорів по центральній заводській лабораторії на 31 аркуші;
6. Журнал обліку прекурсорів по складу №4 на 31 аркуші;
7. Журнал обліку прекурсорів по цеху №15 на 31 аркуші;
8. Копія ліцензії №194907 серії АЕ на 1 аркуші;
9. Копія наказу №272 від 30.11.2017 року ДП «ІПЗ» на 2 аркушах;
10. Копія акту обстеження об`єктів і приміщень, призначених для здійснення діяльності, пов`язаної з придбанням, зберіганням, перевезенням, використанням та знищенням наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів №97/3558 від 24.11.2012 року на 1 аркуші;
11. Копія дозволу на використання об`єктів і приміщень, призначених для провадження діяльності, пов`язаної з обігом прекурсорів №97/96 від 27.11.2012 року на 1 аркуші;
12. Копія дозволу на використання об`єктів і приміщень, призначених для провадження діяльності, пов`язаної з обігом прекурсорів №40/4 від 06.02.2018 року на 1 аркуші;
13. Копія наказу №53 від 03.03.2016 року ДП «ІПЗ» на 1 аркуші;
14. Копія акту обстеження об`єктів і приміщень, призначених для здійснення діяльності, пов`язаної з придбанням, зберіганням, перевезенням, використанням та знищенням наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів №4 від 31.01.2018 року на 1 аркуші;
15. Копія наказу №62 від 29.03.2018 року ДП «ІПЗ» на 1 аркуші;
16. Копії карток складського обліку матеріалів складу №4 ДП «ІПЗ» на 13 аркушах;
17. Копії лімітно-забірних карт прекурсорів складу №4 ДП «ІПЗ» на 50 аркушах;
18. Зразок рідини соляної кислоти, вилучений з ванни гальваніки цеху №13 (11) ДП «ІПЗ»;
19. Зразок рідини ацетон технічний, вилучений з приміщення комори цеху №15 ДП «ІПЗ»;
20. Зразок рідини соляна кислота, вилучений з приміщення цеху №8 (4) ДП «ІПЗ».
Місцем зберігання арештованого майна (крім прекурсорів) визначено матеріали кримінального провадження № 0000426 від 14.04.2020.
Місцем зберігання прекурсорів, відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104, визначено камеру схову Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Харківській області.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ДП «ІПЗ», подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2020 про арешт майна ДП «ІПЗ» і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що клопотання прокурора про арешт майна було подано з пропуском строку, встановленого статтею 171 КПК України, а слідчим суддею не надано оцінки діям прокурора щодо порушення строку звернення із клопотанням.
Крім цього, адвокат зазначав, що під час огляду були вилучені документи, які не мають жодного значення для кримінального провадження та для об`єкту доказування. Проте вилучені речі та документи для ДП «ІПЗ» мають вирішальне значення, оскільки зазначені речі та документи мають виключну необхідність для функціонування ДП «ІПЗ», який в свою чергу входить до Державного Концерну УкрОборонПрому, кінцевою метою якого є забезпечення оборонної дієздатності України.
Визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.
Адвокат зауважив, що слідчий суддя при винесенні ухвали про арешт майна не врахував розумність, співрозмірність та наслідки накладення арешту на зазначені речі та документи.
Також адвокат зазначав, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.08.2020 було дозволено провести огляд нежитлових приміщень в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000426 від 14.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 320 КК України. В зазначеній ухвалі жодним чином не відображено дозволів на проведення будь-яких інших слідчих дій та не передбачено вилучення будь-яких речі та документів.
18.08.2020 слідчим СВ ВСП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 в приміщеннях ДП «ІПЗ», які розташовані за адресою: Харківська область, м. Ізюм, пр. Незалежності, 66 в присутності понятих було поведено огляд нежитлових приміщень, що підтверджується протоколом огляду місця події.
З клопотанням про проведення обшуку прокурор, слідчий до слідчого судді не зверталися, тому відповідно до положень КПК України, отримані внаслідок такої слідчої дії докази є недопустимими й не можуть бути використані судом при прийнятті рішення.
Повідомлені належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги учасники судового провадження до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

Враховуючи стислі строки, регламентовані частиною 2 статті 422 КПК України, колегія судів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі сторін, належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог частини 4 статті 405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Вислухавши доповідь судді, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, СВ ВСП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000426 від 14.04.2020, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 320 КК України.
Кримінальне провадження порушено за фактом порушення встановлених правил зберігання, обліку, використанні прекурсорів посадовими особами ДІ «ІПЗ», що розташований за адресою: Харківська область, м. Ізюм, пр. Незалежності, 66.
Під час досудового розслідування органом досудового розслідування, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме встановлення фактів порушення встановлених правил обігу прекурсорів на ДП «ІПЗ», встановлення порушення правил ведення журналів обліку, а також встановлення осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, направлено до Київського районного суду м. Харкова відповідне клопотання про проведення огляду приміщень, що розташовані за адресою: Харківська область, м. Ізюм, пр. Незалежності, 66 та перебувають у власності Державного концерну «Укроборонпром», з правом господарського відання ДП «ІПЗ», яке 12.08.2020 було задоволено слідчим суддею.
18.08.2020 слідчим СВ ВСП ГУНП в Харківській області проведено огляд приміщень ДП «ІПЗ» та складено протокол огляду, згідно якого у ході огляду було виявлено факти порушення встановлених правил зберігання, обліку, використанні прекурсорів посадовими особами ДП «ІПЗ» та вилучено речі та документи, на які прокурор просить накласти арешт.
Постановою слідчого СВ ВСП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 19.08.2020 вилучені під час проведення огляду 18.08.2020 документи та предмети визнані речовим доказом у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000426 від 14.04.2020.
Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 320 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації на вилученому 18.082020 в період часу з 10-30 год. до 16-00 год. в ході проведеного огляду приміщень ДП «ІПЗ» за адресою: м. Ізюм, пр. Незалежності, 66, зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України, та яке може бути речовими доказами, на це майно слід накласти арешт.
З таким висновком слідчого судді погоджується й колегія суддів, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до частини 2 статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Пунктом 2 частини 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), тобто з метою збереження речових доказів.
Згідно зі статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, під час розгляду клопотання прокурора про арешт майна, в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ті обставини, які встановлені слідством на даний час дають достатні правові підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки під час розгляду клопотання у слідчого судді були усі правові підстави вважати, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000426 від 14.04.2020, тобто відповідає критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України, та яке є речовими доказами.
При цьому, колегія суддів зазначає, що версія органу досудового розслідування в межах обраної кваліфікації кримінального правопорушення охоплює необхідність у з`ясуванні відомостей про факти чи обставини, що встановлюються на даному етапі досудового розслідування, які можуть міститься на речах і документах, вилучених під час проведення огляду 18.08.2020 приміщень ДП «ІПЗ», які за минуванням потреби будуть повернуті фактичному власнику.
З врахуванням встановлених обставин та виходячи із положень статей 98, 170, 173 КПК України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що на даний момент існує, відповідно до вимог статті 170 КПК України, сукупність підстав вважати, що тимчасово вилучене 18.08.2020 під час проведення огляду приміщень за адресою: м. Ізюм Харківської області, пр. Незалежності, 66, які перебувають у власності Державного концерну «Укроборонпром», з правом господарського відання ДП «ІПЗ», майно відповідає ознакам та критеріям речових доказів, і для його збереження необхідно накласти арешт, вид якого відповідає положенням частини 2 статті 173 КПК України та можливе використовування його як доказ у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ДП «ІПЗ», які давали б беззаперечні докази та підстави прийти до висновку про скасування арешту тимчасово вилученого майна, у суду апеляційної інстанції відсутні.
Доводи апеляційної скарги щодо ненадання оцінки слідчим суддею діям прокурора щодо порушення строку звернення з клопотанням, спростовуються матеріалами судового провадження.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про те, що строки звернення з клопотанням про арешт майна прокурором у вказаному кримінальному провадженні порушені не були, оскільки зазначені обставини знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги про недопустимість доказів, внаслідок отримання таких з без дозволу на їх вилучення, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одних із яких є накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про арешт майна постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані органом досудового розслідування матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, що зазначено прокурором у клопотанні про арешт майна.
З врахуванням встановлених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ ДП «ІПЗ», оскільки прийшла до висновку, що ухвала слідчого судді прийнята із дотриманням вимог, передбачених статтями 172-173 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ ДП «Ізюмський приладобудівний завод», залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2020 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: