Справа № 457/438/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/655/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2020 року м. Львів
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 26 травня 2020 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Трускавця, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ст. 366-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 26 травня 2020 року Кримінальне провадження № 0000112 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України закрито. Звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст. 366-1 КК України у зв`язку з дійовим каяттям. Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_7 , будучи депутатом сьомого демократичного скликання Трускавецької міської ради Львівської області, будучи суб`єктом декларування згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», діючи умисно, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язок подання до Єдиного державного реєстру декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, не виконав вищевказаних вимог шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік за формою, що визначається Національним агентством. Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України - умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

Не погоджуючись вироком суду прокурор апеляційну скаргу, в якій просить Ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 26.05.2020 р. скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та скерувати справу на новий судовий розгляд до Трускавецького міського суду Львівської області.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_7 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік подав 31.03.2020 (згідно з даними сайту НАЗК). Відтак триваючий злочин, передбачений ст. 366-1 КК України, є закінченим в момент припинення злочинного посягання завдяки суб`єктивним або об`єктивним обставинам, тобто в момент подання декларації 31.03.2020. З наведеного вбачається, що часом вчинення злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України, є 31.03.2020, а тому відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність діяння, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення цього діяння.

На час вчинення злочину (31.03.2020) вже набули чинності положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення ефективності інституційного механізму запобігання корупції» №140-ІХ від 02.10.2019 (набрав чинності 18.10.2019), якими віднесено злочин, передбачений ст. 366-1 КК України до корупційних злочинів.

З огляду на те, що ОСОБА_7 вчинено корупційний злочин, його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України не допускається. Суд, прийнявши рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону в частині законності та обґрунтованості судового рішення.

Заслухавши доповідь головуючого, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були.

Слід погодитись із доводами прокурора, які він наводить у своїй апеляційній скарзі про те, що станом на час вчинення злочину (31.03.2020) набули чинності положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення ефективності інституційного механізму запобігання корупції» №140-ІХ від 02.10.2019 (набрав чинності 18.10.2019), якими віднесено злочин, передбачений ст. 366-1 КК України до корупційних злочинів. ОСОБА_7 вчинено корупційний злочин, а відтак його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України не допускається.

Однак, згідно рішення Конституційного Суду України від 27 жовтня 2020 року № № 13-р/2020 у справі № 1-24/2020(393/20), визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними): пункти 6, 8 частини першої статті 11, пункти 1, 2, 6101, 12, 121 частини першої, частини другу п`яту статті 12, частину другу статті 13, частину другу статті 131, статтю 35, абзаци другий, третій частини першої статті 47, статті 4851, частини другу, третю статті 52, статтю 65 Закону України „Про запобігання корупції від 14 жовтня 2014 року № 1700VII зі змінами; статтю 3661 Кримінального кодексу України. Пункти 6, 8 частини першої статті 11, пункти 1, 2, 6101, 12, 121 частини першої, частини друга п`ята статті 12, частина друга статті 13, частина друга статті 131, стаття 35, абзаци другий, третій частини першої статті 47, статті 4851, частини друга, третя статті 52, стаття 65 Закону України „Про запобігання корупції від 14 жовтня 2014 року № 1700VII зі змінами, стаття 366 -1 Кримінального кодексу України, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відтак, з огляду на вище зазначене, оскільки на момент розгляду справи апеляційним судом, кримінальна відповідальність за ст.. 366-1 КК України скасована рішенням КСУ, то кримінальне провадження № 0000112 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України підлягає закриттю на підставі п.4 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відтак, колегія суддів вважає апеляцію прокурора обґрунтованою, підставною та такою, що підлягає до задоволення частково, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408,409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити частково. Ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 26 травня 2020 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Кримінальне провадження № 0000112 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України закрити на підставі п.4 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення.

С у д д і
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4