ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2345/20 Справа № 932/7211/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Азов, Ростовської області, Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2020 року клопотання прокурора задоволено та продовжено застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб - до 22 серпня 2020 року.
Мотивуючи постановлене рішення, суд послався на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не буде достатнім для запобігання встановленим на цей час ризикам у провадженні. При цьому, суд врахував, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні ряду злочинів, в тому числі тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, а тому суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності його вини і ризики того, що обвинувачений може вдатись до спроб переховуватися від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на потерпілих, місце проживання яких йому відомі, є цілком обґрунтованими і реально існують. Окрім цього, суд послався на те, що надані матеріали не містять відомостей щодо працевлаштування ОСОБА_6 , наявності постійного доходу, міцних соціальних зв`язків, що свідчить про відсутність в нього стримуючих факторів від вчинення інших злочинів, та дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 його процесуальних обов`язків.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо ОСОБА_6 , та звільнити його з - під варти.
Вимоги скарги захисник обґрунтовує тим, що ухвала прийнята судом з порушенням норм процесуального права, оскільки ані обвинувачений, ані його захисник взагалі не отримували клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та матеріали, якими воно обґрунтовується. При цьому, вказує, що сторона обвинувачення обмежилася лише формулюванням та посилання на певні докази у клопотанні, без їх долучення. На думку захисника, не має жодних підстав, вважати, що ОСОБА_6 переховуватиметься від суду, оскільки будучи на свободі він з`являвся до слідчого за кожним його викликом, має міцні соціальні зв`язки, проживає разом з матір`ю та рідним братом за місцем реєстрації, раніше не притягувався до відповідальності, неофіційно працевлаштований, що свідчить про те, що обвинувачений не буде вчиняти спроб втечі та незаконно впливати на потерпілих та свідків. До того ж, ризик того, що ОСОБА_6 буде вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжувати вчиняти правопорушення, у якому обвинувачується не підтверджено, оскільки у повідомленні про підозру, зазначено, що злочин є закінченим, що унеможливлює його продовження. Разом із цим, захисник вважає, що єдиною підставою для подальшого тримання під вартою ОСОБА_6 є тяжкість злочину, у якому він підозрюється, що з урахуванням правової позиції ЄСПЛ не може виправдати тривалого тримання його під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, потерпілого та його представника, які підтримали позицію прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду в межах апеляційної скарги.
Вирішуючи питання законності судового рішення, ухваленого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 суд зазначає таке.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду цього питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено апеляційним судом та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах провадження, 24 червня 2020 року, судом першої інстанції було розглянуто, зокрема клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку застосування запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, що можуть перешкодити завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Також, судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Разом з цим, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував тяжкість злочинів, що інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_6 один із яких, відноситься до категорії тяжких злочинів, вчиненого попередньою змовою групою осіб, за вчинення якого законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, а також обставини його вчинення, та особу обвинуваченого й відповідно наявність передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: переховування від суду, впливу на потерпілих та вчинення інших кримінальних правопорушень, й дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою й відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.
Цей висновок узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
На думку апеляційного суду, суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 й доводи обвинуваченого та захисника про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора, та належно з`ясував всі обставини, які мають значення для вирішення цих питань.
Матеріали провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки ризики у провадженні, є встановленими та такими, що об`єктивно існують, про що йдеться в ухвалі та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, для запобігання встановленим ризикам необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З огляду на викладене, колегія суддів, не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу або незастосування його взагалі.
Твердження захисника в скарзі, що слідчим суддею не обґрунтовані ризики, є безпідставними і такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки наявність у провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу, не зменшились є обґрунтованими та об`єктивно існують, а тому для їх запобіганню було продовжено застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Щодо доводів захисника про неврахування судом особи обвинуваченого, який має міцні соціальні зв`язки, проживає разом з матір`ю та рідним братом за місцем реєстрації, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, неофіційно працевлаштований, то ці обставини були об`єктом дослідження судом при продовженні строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є вмотивованим і обґрунтованим, та ухвалене у відповідності до вимог кримінального процесуального закону й на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими й оціненими судом, та не убачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4