Дата документу Справа № 937/8385/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 937/8385/20 Слідчий суддя ОСОБА_1 ,
Провадж. №11-сс/807/1273/20 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула 7 грудня 2020 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000814за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що слідчими Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, яке зареєстроване в ЄРДР за № 0000814 від 09 листопада 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 листопада 2020 року оперуповноважений УПН ГУНП в Херсонській області, ОСОБА_8 , керуючи автомобілем ВАЗ-21094-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Перекопська у м. Херсон здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження та була доставлена до лікарні.
Того ж дня, 09 листопада 2020 року слідчим проведено огляд місця дорожньо-транспортної події, в ході якого встановлено, що автомобіль ВАЗ-21094-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_8 , належить на праві власності ОСОБА_7 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того в ході огляду встановлено пошкодження вказаного автомобіля у вигляді зламаного дзеркала заднього виду з правої сторони.
Під час огляду місця дорожньо-транспортної події слідчим ОСОБА_10 було вилучено автомобіль ВАЗ-21094-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серія/номер - НОМЕР_2 , як речі, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме: вчинення оперуповноваженим УПН ГУ НП в Херсонській області ОСОБА_8 дорожньо-транспортної події.
Транспортний засіб ВАЗ-21094-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09 листопада 2020 року доставлено для зберігання на спеціальний майданчик (стоянку) розташовану за адресою: Херсонська область, с. Олешки, вул. Гвардійська, 160.
09.11.2020 постановою слідчого Першого СВ ТУ ДБР у м. Мелітополі, транспортний засіб ВАЗ-21094-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 було визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000814 від 09 листопада 2020 року, у зв`язку із їх відповідністю критерію встановленому ст. 98 КПК України.
На даний час у кримінальному провадженні, з метою встановлення обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення необхідно забезпечити збереження вилученого майна з метою використання вказаного тимчасово вилученого майна для забезпечення проведення ряду слідчих (розшукових) дій, в першу чергу огляду та судових експертиз, а тому виникла необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Таким чином, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, враховуючи, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно зберегло на собі сліди злочину, задля проведення відповідних експертиз, слідчий просив накласти арешт на транспортний засіб ВАЗ-21094-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 , вилучені під час вищевказаного огляду дорожньо-транспортної події.
Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 листопада 2020 року задоволено клопотання слідчого про арешт зазначеного вище транспортного засобу і свідоцтва про його реєстрацію. Приймаючи таке рішення, слідчий суддя дійшов висновку, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, а метою такого арешту є збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не погоджуючись із ухвалою слідчого судді зазначає, що ухвала є незаконною, і такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню у зв`язку з наступним. Так, посилаючись на положення ст. ст. 170, 98, 131 КПК України зазначає, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та не містить мети накладення арешту, як того вимагає ч.2ст.170 КПК України, оскільки слідчий експеримент, призначення експертизи є слідчою дією, а такої мети накладення арешту на майно, як забезпечення проведення слідчої дії, КПК України не передбачає. Крім того, під час проведення огляду місця події від 09.11.2020 р., слідчим було вилучено транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з порушеннями норм КПК України, оскільки транспортний засіб не був опечатаний належним чином в присутності понятих, тим самим може призвести його пошкодження, псування, перетворення. Просить скасувати ухвалу слідчого судді від 11.11.2020 р.

В судове засідання апеляційної інстанції заявник ОСОБА_7 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю заявника, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні підстави для накладення арешту на майно, перевірялися судом першої інстанції, при цьому, були з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, правильно прийшов до висновку, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 84 КПК України, а метою такого арешту є збереження речових доказів, оскільки є підстави вважати, що в подальшому дане майно може бути відчужене, продане чи проховане.

Судова колегія вважає зазначені вимоги закону, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно, слідчим суддею дотримані.

З матеріалів провадження вбачається, що орган досудового розслідування звернувся з клопотанням до слідчого судді у кримінальному провадженні № 0000814 від 09 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про накладення арешту на транспортний засіб ВАЗ-21094-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_7 та перебував під керуванням ОСОБА_8 , який здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , -+в результаті ДТП потерпіла отримала тілесні ушкодження.
09 листопада 2020 року слідчим проведено огляд місця дорожньо-транспортної події, в ході якого встановлено пошкодження вказаного автомобіля у вигляді зламаного дзеркала заднього виду з правої сторони.
При цьому, слідчим ОСОБА_10 було вилучено автомобіль ВАЗ-21094-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серія/номер - НОМЕР_2 , як речі, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Постановою слідчого від 09.11.2020 року, вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000814 від 09 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, перевірив зазначені в ньому обставини та встановив, що існує ризик відчуження, продажу чи приховання майна, що підлягає арешту.
Відповідно до ухвали слідчого судді арешт на зазначене в ухвалі майно накладений на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності мети накладення арешту, як вимагають положення ч. 2 ст. 170 КПК України не заслуговують на увагу, оскільки мета кримінального провадження у вигляді дієвості кримінального провадження досягається шляхом проведення слідчих дій. При цьому, метою заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна визначено у ст. ст. 131, 170 КПК України.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що у клопотанні слідчого належним чином розкрито відношення зазначеного майна до цього кримінального провадження, у зв`язку з чим процесуальний статус зазначеного у клопотанні майна, як речового доказу, є визначеним відповідно до вимог ст.98 КПК України.
Таким чином, встановлені під час досудового розслідування обставини свідчать, про необхідність накладення арешту на зазначене майно, оскільки це майно відповідає критеріям речового доказу у цьому кримінальному провадження, зазначеним в ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги власника майна є безпідставними.
Обставини кримінального провадження та специфічність майна, щодо якого йдеться у відповідному клопотанні, яке належить до рухомого майна, що вже само по собі при користуванні цим майном, вказує на негативні наслідки, передбачені ч.11 ст. 170 КК України через можливість в будь-який спосіб їм розпорядитися, що негативно відобразиться на ході слідства по даному кримінальному провадженню.
Наведені обставини беззаперечно обґрунтовують мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а саме визначену п.1 ч.2 ст. 170 КПК України: збереження речового доказу.
Посилання в апеляції щодо порушення норм КПК при проведенні огляду місця події у вигляді відсутності понятих при опечатуванні автомобіля не є предметом розгляду у даному провадженні і на даній стадії процесу, оскільки дані обставини підлягають вирішенню при оцінці доказів, а тому ці доводи слід відхилити.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, власником майна не надано та апеляційним судом не встановлено.
Натомість, обставини справи свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
Крім того, з огляду на обмежувальний характер такого заходу як арешт майна, особа не позбавлена можливості, у разі зміни обставин, звернутись із заявою про його скасування у подальшому, в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.
За таких обставин, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є такою, що відповідає вимогам ст.ст.170-173 КПК України та підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000814за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4