Справа №639/3285/20
Провадження №1-кп/639/364/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/3285/20 (в ЄРДР №0000993 від 08.05.2020 року) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, неодруженого, не маючого судимості, офіційно не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 16.04.2020р., приблизно о 19 годині 30 хвилин, перебував у приміщенні кухні приватного житлового будинку АДРЕСА_1 за місцем проживання його дядька ОСОБА_5 , де помітив на столі мобільний телефон «Huawei Y5 2018», належний останньому.
Реалізуючи свій раптово виниклий кримінально протиправний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону, ОСОБА_3 , оцінивши ситуацію, що склалася, та, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_5 в приміщенні кухні, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігав, спочатку підійшовши до столу, де лежав мобільний телефон «Huawei Y5 2018», а потім, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого задуму, безперешкодно, шляхом вільного доступу, таємно заволодів вказаним мобільним телефоном.
Після цього ОСОБА_3 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 1271 гривню
Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального проступку, скоєного ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що скоїв його при вищезазначених обставинах, він не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, а також висновки судово-товарознавчої експертизи. Зокрема, ОСОБА_3 показав, що 16.04.2020р. прибув до свого рідного брата ОСОБА_6 , який проживає разом з їх дядьком ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Коли він вже збирався йти додому, то побачив на столі в приміщенні кухні мобільний телефон «Huawei», який належав його дядькові ОСОБА_5 .. У зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, він вирішив викрасти вказаний мобільний телефон, та, користуючись тим, що на кухні нікого не було, непомітно взяв телефон зі стола і пішов разом з ним. В подальшому він здав мобільний телефон до ломбарду, за що отримав грошові кошти в розмірі 1000,00 грн, які використав на власні потреби. Коли ОСОБА_5 виявив зникнення мобільного телефону та звернувся до поліції, він хотів викупити його та повернути потерпілому, проте зробити цього не зміг, оскільки мобільний телефон на той час ломбард вже реалізував. ОСОБА_3 висловив жаль щодо скоєного. Водночас, він пояснив, що на теперішній час завдані потерпілому збитки не відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив розглядати кримінальне провадження без його участі, у призначені покарання покладався на розсуд суду.
Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію також висловив і прокурор.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, а також, що він не оспорює фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд розглянув кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують його особу, а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних процесуальних витрат та речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, дітей не має, офіційно не працює, в силу ст. 89 КК України не має судимості, має місце реєстрації та постійне місце проживання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Так, хоча ОСОБА_3 і визнав в повному обсязі свою вину у вчиненні відповідного кримінального проступку, проте, завдану потерпілому шкоду не відшкодував.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, також не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком проти власності, кількість епізодів кримінально протиправної діяльності - один, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, який хоча в силу ст. 89 КК України не має судимості, проте раніше притягувався до кримінальної відповідальності, був засуджений до покарання зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому суд вважає, що за вказаних обставин призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України більш м`якого ніж обмеження волі не відповідатиме його меті, принципам законності та справедливості, та не буде достатнім і необхідним.
Крім того, матеріали кримінального провадження не містять даних про можливість виконання обвинуваченим покарання у виді штрафу або виправних робіт, адже ОСОБА_3 не має постійного місця роботи.
Водночас, обставин, які б явно свідчили, що застосування судом статті 75 КК України буде неправомірним та недостатнім для забезпечення мети покарання ОСОБА_3 не встановлено.
Тому,з урахуванням вищенаведеного, а також правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 17.04.2018р. по справі № 298/95/16та від 16.08.2018р. по справі №183/163/14, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому на теперішній час можливе без реального відбування покарання, а тому його можливо звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Після набрання вироком законної сили речовий доказ по кримінальному провадженню диск CD-R, на якому знаходяться відеозаписи з камер зовнішнього відеоспостереження, що встановлені в приміщенні ломбарду «Свіжа копійка» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 60, - зберігати в матеріалах кримінального провадження (т. 2 а.с. 33-34).
Процесуальні витрати в сумі 653,80 грн. (шістсот п`ятдесят три грн. 80 коп.) на залучення експерта стягнути з ОСОБА_3 на користь Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (т. 2 а.с. 27).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня направити потерпілому.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1