Провадження № 11-кп/4820/323/20
Справа № 681/1547/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000295, за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_10 на вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 04 лютого 2020 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та жителька
АДРЕСА_1 , громадянка України, з загальною середньою освітою, неодружена, пенсіонерка, не має судимостей,
визнана винуватою за ч.1 ст.125 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково: ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 8 000 грн моральної шкоди.

Судом вирішено питання речових доказів.

За вироком суду, о 15 год 07 вересня 2019 року ОСОБА_8 зайшла на подвір`я будинку АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_10 . Між ними виникла сварка з приводу перебування курей потерпілої на подвір`ї домоволодіння обвинуваченої. При цьому ОСОБА_8 , не реагуючи на вимоги ОСОБА_10 вийти з подвір`я, умисно завдала потерпілій, яка в цей момент тримала правою рукою свою малолітню доньку ОСОБА_11 , удар кулаком в ділянку лівого плеча, схопила з-під стіни хліва лопату, металевою частиною якої нанесла ОСОБА_10 два удари в ділянку передпліччя і кисті лівої руки, а дерев`яною частиною лопати удар у ділянку передпліччя правої руки.

У подальшому ОСОБА_8 , перебуваючи разом з ОСОБА_10 біля вхідної металевої хвіртки, схопила потерпілу за ліву руку і, потягнувши на себе, умисно зачинила хвіртку, затиснувши при цьому передпліччя лівої руки ОСОБА_10 між хвірткою і металевим стовпом.
Унаслідок таких дій ОСОБА_8 заподіяла потерпілій ОСОБА_10 легке тілесне ушкодження.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 просила вирок суду скасувати, а провадження закрити, в задоволенні цивільного позову відмовити.

Посилалась на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду про доведеність її вини фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначала, що висновки суду про доведеність її вини ґрунтуються на непослідовних показаннях потерпілої, яка не змогла чітко пояснити, в якій послідовності, кулаком чи держаком лопати їй нанесені удари, що також відображено у висновку судово-медичної експертизи. На переконання апелянта, показання потерпілої про нанесенні їй ударів у ліву та праву руку, в той час, коли вона тримала в правій руці дитину, є неспроможними.

Уважала, що потерпіла отримала тілесні ушкодження за інших обставин, зокрема, під час бійки вдома.

У запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 представник потерпілої ОСОБА_7 уважав її доводи безпідставними та просив залишити без задоволення.

Стверджував, що висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченої у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_10 підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_10 просив вирок суду в частині вирішення цивільного позову скасувати та ухвалити новий, яким її позов до обвинуваченої задовольнити повністю та стягнути на користь потерпілої 100 000 грн. моральної шкоди.

Уважав, що при визначенні розміру моральної шкоди в сумі 8 000 грн., суд залишив поза увагою, що тілесні ушкодження ОСОБА_10 нанесені в присутності малолітньої дитини, яка в цей час перебувала на руках потерпілої, та в присутності іншої неповнолітньої дитини. Тобто, потерпіла зазнала моральних страждань не лише внаслідок отримання тілесних ушкоджень, а й від загрози життю та здоров`ю її дитини.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційних скарг; пояснення обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу про скасування вироку суду, закриття провадження та заперечили проти іншої апеляційної скарги; представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу про скасування вироку суду в частині задоволення цивільного позову та заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої та покладалась на розсуд суду при вирішенні апеляційної скарги представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованим, підтверджений сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та детально викладених у вироку доказів, яким судом дана належна оцінка.

Обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала. Стверджувала, що ОСОБА_10 , яка тримала на руках дитину, схопила палку та вдарила її по плечу. Тому вона ( ОСОБА_8 ) взяла лопату, однак потерпіла схопила лопату за інший кінець та в такому положенні вони обоє дійшли до хвіртки. При цьому обвинувачена жодного разу не вдарила потерпілу.
Проте вина ОСОБА_8 у спричиненні потерпілій легких тілесних ушкоджень за вказаних у вироку обставин підтверджена зібраними і перевіреними в судовому засіданні доказами.
Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_8 ображала її, вдарила кулаком в ліве плече, після чого схопила лопату, металевою частиною якої нанесла декілька ударів в область кисті і передпліччя лівої руки. Далі біля хвіртки ОСОБА_8 смикнула її за ліву руку та хвірткою притиснула руку до металевого стовпа. Увесь цей час вона тримала на руках маленьку дитину.
Про обставини та механізм заподіяння їй тілесних ушкоджень потерпіла детально вказала під час слідчого експерименту, проведеного в ході досудового розслідування за її участю.
Допитана в судовому засіданні малолітня свідок ОСОБА_12 підтвердила, що ОСОБА_8 , прийшовши на подвір`я їх будинку, вчинила сварку, схопила лопату і металевою частиною нанесла потерпілій ОСОБА_13 два удари по руці, а потім придавила руку потерпілої хвірткою.
Зазначені обставини свідок підтвердила в ході слідчого експерименту за її участю.
Наведені докази об`єктивно узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи № 623 від 03.10.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: п`яти підшкірних крововиливів зовнішньої поверхні середньої третини плеча лівої верхньої кінцівки; двох підшкірних крововиливів внутрішньої поверхні середньої третини передпліччя лівої верхньої кінцівки; двох підшкірних крововиливів внутрішньої поверхні нижньої третини передпліччя правої верхньої кінцівки; підшкірного крововиливу тильної поверхні кисті лівої верхньої кінцівки в проекції 1-ї п`ясної кістки; двох саден шкіри внутрішньої поверхні середньої третини передпліччя лівої верхньої кінцівки та садна шкіри зовнішньої поверхні основної фаланги 1-го пальця кисті лівої верхньої кінцівки, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, та могли утворитись від ударів кулака людини, а також ударами металевою та дерев`яною частинами лопати, затискання передпліччя між двома металевими предметами.
Висновок цієї експертизи об`єктивно доповнює наведені докази і відображає характер тілесних ушкоджень, їх локалізацію та механізм утворення, а тому не викликає сумнівів у його достовірності.

Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про неспроможність показань потерпілої та про її ( ОСОБА_8 ) непричетність до спричинення тілесних ушкоджень є непереконливими.
Ретельно проаналізувавши всі докази в їх сукупності, зокрема, показання обвинуваченої ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_10 , місцевий суд дав їм належну оцінку, правильно встановив фактичні обставини провадження й дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченої у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження та правильно кваліфікував її дії за ч.1 ст.125 КК України.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, мотиви і причини його скоєння, дані про особу, похилий вік, сімейний та матеріальний стан.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, судом обґрунтовано визнано вчинення нею злочину у присутності дитини.
Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Ураховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_8 уперше притягується до кримінальної відповідальності, є пенсіонеркою, позитивно характеризується за місцем проживання, суд дійшов переконливого висновку про необхідність призначення їй покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.
Таке покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 вирішений судом відповідно до вимог цивільного і кримінального процесуального законодавства.

Розмір моральної шкоди в сумі 8 000 грн, який підлягає стягненню на користь потерпілої, визначений судом виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги конкретні обставини кримінального провадження, наслідки, що наступили, характер і тривалість моральних страждань, пов`язаних із заподіянням їй тілесних ушкоджень та небезпеки, яку вона відчула за здоров`я своєї дитини.
Відтак, підстави для збільшення визначеного судом розміру моральної шкоди, на переконання колегії суддів, відсутні.
Отже, колегія суддів уважає, що немає підстав для зміни чи скасування вироку з наведених у апеляційних скаргах доводів.
Керуючись ст.ст.407, 408, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 04 лютого 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 та представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4