Житомирський апеляційний суд
Справа №274/5096/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 серпня 2020 року,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі прокурор просить вище зазначену ухвалу скасувати, як незаконну та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого слідчого відділення Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, який згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Зазначає про наявність ризиків визначених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

У судах Херсонської області на розгляді перебувають кримінальні провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 та 190 КК України.

Судом не взято до уваги той факт, що відповідно до ували Каховського міськрайонного суду від 10.10.2019 ОСОБА_8 оголошено у розшук.

Вважає, що судом належним чином не проаналізовано характеристику ОСОБА_8 , відповідно до якої останній за місцем мешкання характеризується негативно, схильний до вчинення злочинів.

Під час допиту матері ОСОБА_8 , остання повідомила, що її син з нею не проживає, постійно змінює місце проживання по всій території України, зв`язок з рідними та близькими не підтримує, має проблеми із законом та поліцією, що підтверджує позицію прокурора щодо відсутності будь-яких соціальних зв`язків.

Згідно оскарженої ухвали, слідчим суддею Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 серпня 2020 року у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 відмовлено. Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_8 прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку своєї апеляційної скарги, пояснення підозрюваного, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно з ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.
Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.
Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дотримався вище вказаних вимог КПК України, дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, дав їм належну оцінку.
Відповідно до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, досудовим розслідуванням встановлено, що 01.08.2019 близько 14.00 год. ОСОБА_10 , перебуваючи біля гаражного приміщення № НОМЕР_1 , розташованого неподалік будинку №121, що по вул. Низгірецька в м. Бердичеві, через отвори, що знаходяться у вхідних дверях, побачив мопед марки «YAMAHA MINT» д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився в середині гаражного приміщення № НОМЕР_1 та в цей час у нього виник умисел на заволодіння вказаним мопедом.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 за допомогою невстановленого слідством предмету зняв з петель ліву частину вхідних дверей та в подальшому відтягнувши їх в сторону таким чином проник в середину гаражного приміщення.

Перебуваючи у вказаному гаражному приміщенні останній за допомогою ключа запалювання, який знаходився в замку запалювання у вказаному мопеді завів двигун та на вказаному мопеді поїхав з місця скоєння злочину і таким чином незаконно, заволодів вищезазначеним мопедом марки «YAMAHA MINT», вартістю 4000 гривень, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено 01.08.2019 до ЄРДР за № 0000861 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст.289 КК України.

28.07.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_11 , оглядом місця події від 01.08.2019, показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , пред`явленням особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчим суддею належно перевірено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Також, слідчим суддею, відповідно до ст.178 КПК України, враховано дані про особу підозрюваного, а саме, що ОСОБА_8 є громадянином України, неодружений, має місце реєстрації: АДРЕСА_1 , проходить строкову військову службу у в/ч НОМЕР_3 , раніше судимий.
На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, дав належну оцінку усім доводам викладених в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно прийшов до висновку про те, що за доцільним є зобов`язати підозрюваного ОСОБА_8 прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду.

Таким чином, зазначене зобов`язання, яким підозрюваному необхідно прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду, є співмірним з існуючими ризиками та відповідає викладеним обставинам у цьому кримінальному провадженні.
Слідчим суддею взято до уваги, зокрема, довідку від 28.07.2020 № 265 військової частини НОМЕР_3 , з якої вбачається, що солдат ОСОБА_8 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 з 26.12.2019; лист від 31.07.2020 № 268 військової частини НОМЕР_3 , відповідно до якого ОСОБА_8 проходить строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , до виконання службових обов`язків ставиться сумлінно, за час проходження строкової військової служби зарекомендував себе позитивно, вживає заходів щодо зміцнення військової дисципліни та правопорядку, у зв`язку з чим, просять не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; службову характеристику від 31.07.2020 військової частини НОМЕР_3 , що військовослужбовець ОСОБА_8 характеризується добре, дисциплінований, до виконання службових обов`язків ставиться добре, посадові обов`язки виконує добре, у роботі організований, здатний досягати наміченої мети, ініціативний, швидко орієнтується та вміло діє в екстремальних ситуаціях, не допускає порушень військової дисципліни, а тому висновок та рекомендації безпосереднього начальника: повністю відповідає займаній посаді, контролю з боку старших командирів та начальнику не потребує.

Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_8 з моменту як дізнався про існування кримінального провадження, у тому числі - з моменту повідомлення йому про підозру не вчиняв дій направлених на уникнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя врахував, що прокурором не спростовано те що, ОСОБА_8 , не перебуваючи під вартою, міг би переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадження шляхом неприбуття за викликами цих органів та/або вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто не навів, що існують ризики, визначені статтею 177 КПК України.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про відсутність належних підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Однак, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, вбачає за правильне рішення слідчого судді про зобов`язання підозрюваного ОСОБА_8 прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду.

Колегія суддів звертає увагу, що за змістом ч.3 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, а тому є необґрунтованими.
За вказаних обставин, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 серпня 2020 року, якою зобов`язано підозрюваного ОСОБА_8 прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду, без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :