Справа №:755/4669/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" червня 2020 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
провівши судове засідання в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні №0000146 від 04 лютого 2018 року, за обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,-,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дніпровського районного суду м.Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146, по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 28 квітня 2020 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою був продовжений до 28 червня 2020 року.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В судовому засіданні було обговорено питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки судове провадження, з урахуванням визначеного судом обсягу дослідження доказів у кримінальному провадженні, неможливо завершити до закінчення строку обраного щодо останнього запобіжного заходу.

Прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою, виходячи з тяжкості злочину у вчиненні якого він обвинувачується та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 та просила суд зміни запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував щодо продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Так, відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з даних обвинувального акту ОСОБА_5 , до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.3 КК України, за вчинення якого передбачене покарання лише у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Враховуючи ступінь тяжкості вищезазначеного злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, який відноситься до тяжких злочинів, суворість, передбаченого законом покарання, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суворість, передбаченого законом покарання, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , конкретні обставини кримінального правопорушення, в результаті вчинення якого настала смерть двох осіб, суд приходить до висновку, що наявність ризиків, передбачених положеннями ст.177 КПК України, продовжує існувати, а тому з метою запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_5 ухилитись від суду, перешкодити встановленню істини по справі шляхом впливу на потерпілих, свідків, продовжити злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, вважає за доцільне збереження обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченому ОСОБА_5 .

У зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на два місяці, тобто по 25 серпня 2020 року, оскільки судове провадження, з урахуванням визначеного судом обсягу дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, в тому числі у зв`язку із заявленим прокурором клопотанням про відкладення судового засідання для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, неможливо завершити до закінчення строку тримання під вартою останнього.

У зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення застави обвинуваченому у даному кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами ст.ст.331, 369 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Києва, громадянину України, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 25 серпня 2020 року (включно).

У зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення застави обвинуваченому у даному кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: