Провадження № 1-в/761/209/2020
У Х В А Л А
Іменем України
28 серпня 2020 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві подання заступника начальника Шевченківського РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно установчих даних вироку суду уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві, засудженого 05.12.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень,-
В С Т А Н О В И В:
У провадженні судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане подання.

Подання мотивоване тим, що Засуджений ОСОБА_5 перебуває на обліку Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області з 26.03.2018 року за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 05.12.2017 року, відповідно до якого його визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2017 року відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 05.01.2018 року, а строк його виконання у відповідності до п.1 ч.1 ст.80 КК України сплив через два роки, а саме 05.01.2020 року.

02.05.2018 року за вих..№3/1962 Шевченківський РВ з питань пробації звертався до Шевченківського районного суду м. Києва з поданням відносно ОСОБА_5 на підставі ч.3 ст.26 КВК України. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14.08.2018 року в задоволенні подання було відмовлено.

Вирок відносно ОСОБА_5 був ухвалений на підставі угоди про примирення згідно з правилам глави 35 КПК України, а відповідно до ч.1 ст.476 КПК України, уразі невиконання угоди про визнання винуватості або про примирення прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування такого вироку. На підставі чого 07.08.2018 р. за вих. 32/589 та повторно 24.04.2019 р. за вих..32/36/2442-19 до Київської місцевої прокуратури №10 м. Києва було надіслано повідомлення про невиконання угоди про примирення затвердженої 24.1 1.2017 року та укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 . Станом на 12.05.2020 р до відділу жодної інформації з прокуратури не надходило.

05.02.2019 року року за вих. №32/36/928-19 Шевченківський РВ з питань пробації звертався до Шевченківського районного суду м. Києва з поданням відносно ОСОБА_5 на підставі ч.3 ст.26 КВК України. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.04.2019 року в задоволенні подання було відмовлено.

06.05.2019 року за вих. №32/36/2537-19 Шевченківський РВ з питань пробації звертався до Шевченківського районного суду м.Києва з поданням відносно ОСОБА_5 на підставі ч.3 ст.26 КВК України. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2019 року в задоволенні подання було відмовлено.

17.09.2019 року за вих. №32/36/4684-19 Шевченківський РВ з питань пробації звертався до Шевченківського районного суду м.Києва з поданням відносно ОСОБА_5 на підставі ч.3 ст.26 КВК України. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2019 року в задоволенні подання було відмовлено.

Станом на 12.05.2020 р. уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого документа про сплату штрафу, сума несплаченого штрафу становить 1700 гривень. Перебіг давності виконання вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2017 року не зупинявся.

Ураховуючи викладене, а також те, що строк давності виконання обвинувального вироку закінчився, керуючись п.1 ч.1 ст.80 КК України в якій зазначено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, а саме: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, заявник вважає за доцільне матеріали особової справи стосовно ОСОБА_5 направити до Шевченківського районного суду м. Києві для вирішення питання про звільнення від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

В судовому засіданні прокурор подання підтримав та просив його задовольнити.

Представник органу пробації та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду.

Заслухавши думку прокурора, перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки строки давності виконання вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2017 року закінчились.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України «Звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку», особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строк, сплив яких є безумовною підставою звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строків давності.

Відповідно до ст.152 КВК України «Підстави звільнення від відбування покарання», однією з підстав звільнення від відбування покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Також, Судова практика судів загальної юрисдикції України з питань звільнення від відбування покарання за закінченням строків давності виконання обвинувального вироку є усталеною та судові рішення виносились на користь засуджених, як і за ініціативою органів пробації (кримінально-виконавчою інспекцією) так і за поданням прокуратури та ініціативою самого суду.

Так, Верховний Суд України на засіданні Судової палати у кримінальних справах 24.12.2015 року, розглядаючи справу №5-324 кс15, висловився про те, що правило відмови у звільненні засудженої особи від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку не може пов`язуватись із самим фактом несплати засудженим протягом місячного строку суми штрафу. З огляду на це лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі свідчить про ухилення його від відбування покарання.

При розгляді цієї справи Верховний Суд України зазначив,що ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду є особливим юридичним фактом. Особливість цього факту полягає втому, що питання про його встановлення може бути вирішено лише одним суб`єктом - судом. Адже відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України ухилення від відбування покарання у виді штрафу є злочином. Такі юридичні факти встановлюються виключно за чітко регламентованою законодавством процедурою. Зокрема відповідно до ч.1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у чиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки їх вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тому до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана-винною в ухиленні від відбування покарання, питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду вирішувати неправомірно ( Постанова ВС України від 24.12.2015 року №5- 324-15 кс.)

Вище викладене свідчить, що для звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, правові перешкоди для такого звільнення відсутні.

Враховуючи викладене подання представника органу пробації про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_5 , підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, ч. 2 ст. 165 КВК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Подання заступника начальника Шевченківського РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 05.12.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 1700 гривень - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2017 року, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1