Єдиний унікальний № 946/5029/20
Провадження № 1-кп/946/553/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

19 жовтня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провів у місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000987, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст.309, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Потерпілі до суду не з`явилися, про дату, час та місця проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомили.

Суть питання, що вирішується
1.Прокурор ОСОБА_14 звернувся до суду із клопотання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою на 60 діб, строк тримання під вартою якого спливає 20 жовтня 2020 року. При цьому в клопотанні прокурор послався на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Встановлені судом обставини
2.У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання, уточнивши його в частині кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , та в частині наявності ризиків лише, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, просив суд не враховувати посилання в клопотанні про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, просив продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 .

3.Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, захисник ОСОБА_5 просив суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт. При цьому захисник ОСОБА_5 послався на те, що ОСОБА_3 , будучи раніше судимим у 2013 та 2014 роках, відбув покарання, у зв`язку з чим це не може бути поставлене в обґрунтування застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Що стосується можливості впливати на свідків, то прокурором не надані докази в обґрунтування наявності цього ризику. До взяття під варту обвинувачений працював за наймем, але йому був визначений альтернативний запобіжний захід у виді застави в занадто великому розмірі, який не може бути сплачений обвинуваченим.

4.Відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 03.04.2020 р. відносно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого продовжувався у встановленому КПК порядку, та спливає 20.10.2020 р. При цьому судом було встановлено, що не зменшилися ризики, передбачені п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, тобто ризиків того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

5.Судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий та не може бути завершений до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання обвинуваченого під вартою.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
6.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, дійшов висновку про його задоволення з огляду на таке.
7.За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК, якою суд керується в силу положень ч. 2 ст. 331 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
8.При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.
9.При вирішенні клопотання прокурора, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна; вік та стан здоров`я обвинуваченого (26 років, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, у тому числі те, що він не має постійного місця роботи та навчання, не одружений, не має й утриманців. Суд враховує, що ОСОБА_3 має дві не зняті та не погашені судимості за вчинення умисних тяжких корисливих кримінальних правопорушень, за вчинення яких покарання відбував в місцях позбавлення волі, і у даному кримінальному провадженні знов обвинувачується у вчиненні чисельних нових умисних тяжких корисливих злочинів.

10.Враховуючи, що судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК, не допитані свідки, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому, останній, перебуваючи на свободі, може застосувати спроби незаконно вплинути на свідків шляхом погроз або вмовлянь з метою ухилення від покарання, що загрожує йому у випадку визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується. Про наявність цього ризику також вказують і обставини про те, що деякі свідки є знайомими обвинуваченого, а відносно одного свідка вжито заходів захисту, та, знаходячись на свободі, обвинувачений може вживати заходи щодо ідентифікації цього свідка з метою вплинути на зміну ним своїх показів. Тому доведено, що на даний час не зменшився ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК.

11.Те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні ряду умисних тяжких корисливих кримінальних правопорушень, в тому числі в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, після нетривалого часу після відбуття покарання за вчинення також умисних тяжких корисливих кримінальних правопорушень, а також те, що обвинувачений не має місця роботи, а, отже, і джерел для існування, свідчать, що наявні достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто в даному випадку доведено, що і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, також не зменшився.

12.Отже, зазначені обставини кримінального провадження про продовження існування доведених ризиків свідчать про те, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_3 на свободу.

13.Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_3 , того, що доведені ризики не зменшилися, а судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий та не може бути завершений до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_3 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання ОСОБА_3 під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, до 18 грудня 2020 року. Що стосується розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, визначеного під час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то суд на даний час не вбачає підстав для його зменшення, і наголошує на тому, що обвинувачений не позбавлений можливості внести її протягом будь-якого часу, що буде наслідком звільнення його з-під варти.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 199, 331, 370 372 КПК, суд

постановив:
1.Клопотання прокурора задовольнити.

2.Продовжити застосування відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.263, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК, запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 18 грудня 2020 року.

3.Строк дії наявної ухвали закінчується 18 грудня 2020 року.

4.Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , а також направити для виконання до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

5.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
6.Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1