Справа № 445/1849/20
Провадження № 1-кп/445/186/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2020 року Золочівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 11.09.2020 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, судиму, востаннє вироком Золочівського районного суду від 16 березня 2020 року,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 була засуджена вироком Золочівського районного суду Львівської області 16 березня 2020 року за ч. 2 ст. 164 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт. 06 липня 2020 року ОСОБА_3 було доставлено у Золочівський РС філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, де останню було ознайомлено з порядком та умовами відбуття покарання у виді громадських робіт, які вона мала почати відпрацьовувавти з 06 липня 2020 року. Однак, 06 липня 2020 року ОСОБА_3 до відпрацювання громадських робіт не приступала. 23.07.2020 року ОСОБА_3 з`явилася у Білокамінську сільську раду Золочівського району Львівської області, де було видано розпорядження № 21 про відбування кримінального покарання у виді 240 годин громадських робіт громадянкою ОСОБА_3 , та складено графік її виходу на роботу у липні 2020 року, з яким остання була належним чином ознайомлена. Проте в період часу з 23 липня 2020 року по 30 вересня 2020 року та в подальшому в інші дні, ОСОБА_3 на відпрацювання громадських робіт не прибула. Таким чином, за вказаний період обвинувачена ОСОБА_3 не відпрацювала жодної години громадських робіт, тим самим умисно ухилилася від виконання вироку суду, яким їй було призначено покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Такими діями ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України злісне ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Як вбачається з доданої до обвинувального акту письмової заяви ОСОБА_3 , що складена у присутності захисника ОСОБА_4 , обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження та надала згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали дізнання у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062 від 11.09.2020.

Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України доведена повністю.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обтяжуючою покарання ОСОБА_3 обставиною суд визнає рецидив злочинів.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченої суд бере до уваги, що вона раніше не судима, на обліку з приводу наркологічного чи психіатричного захворювання не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно та позбавлена батьківських прав, згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від 12 грудня 2019 року.

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченій повинно бути призначено в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів.

Цивільного позов заявлено не було.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити їй покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку не пізніше наступного дня за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_5