Кримінальне провадження № 629/3784/19
Номер провадження 1-кп/629/129/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження №0000218 від 18.02.2019 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, з неповною базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

встановив:

16.02.2019 року, близько 03-00 год., ОСОБА_6 , за попередньою змовою ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, знаходячись на відкритій ділянці місцевості, за адресою: Харківська область, м.Лозова, мкрн.2, біля буд.№12, побачивши у неповнолітнього ОСОБА_10 мобільний телефон марки «LG» моделі «G3 Stylus D-690» та срібний браслет 925 проби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, погрожуючи застосувати насильство до ОСОБА_10 , яке не є небезпечним для життя та здоров`я, відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «LG» моделі «G3 Stylus D-690» з картою пам`яті Micro SD НС марки «Team» та срібним браслетом 925 проби, загальною вартістю 2326,23 грн., згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №6/530СЕ-19 від 11.03.2019 року, чим спричинили потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вищевказану суму. З місця злочину зникли, викраденим розпорядилися.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.186 ч.2 КК України визнав частково, що вказаний злочин вчинив самостійно, без участі ОСОБА_7 , у вчиненому розкаявся та в судовому засіданні пояснив, що в ніч з 15.02.2019 року на 16.02.2019 року він разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відпочивали в кафе, що належить ОСОБА_14 , на мкрн.№3 в м.Лозова Харківської області, де пили пиво. Приблизно о 23-30 год. вони пішли в кафе «Шахта» за супермаркетом «Сільпо» м.Лозова, де курили кальян. Він бачив, як ОСОБА_15 та ОСОБА_16 спілкувалися в кафе «Шахта», про що розмовляли, він не знає, що ОСОБА_10 є неповнолітнім, не знав, разом вони виходили на вулицю, але про що розмовляли, він не пам`ятає, пам`ятає лише те, що погрожував ОСОБА_10 нанесенням тілесних ушкоджень, якщо той не віддасть йому свій ланцюжок, після чого ОСОБА_10 віддав ланцюжок, він поклав його собі в кишеню та вони разом повернулися в кафе. Приблизно о 02-00 03-00 год. вони залишили кафе та пішли проводжати ОСОБА_11 додому. Йшли через «Південний ринок», поряд розважального закладу «Фері» в сторону перехрестя, ОСОБА_10 був з ними, ОСОБА_7 йшов позаду на відстані близько 10 метрів та розмовляв по телефону і не чув про що йшла мова. В ході розмови з ОСОБА_10 він почав погрожувати, але не бив, і забрав у ОСОБА_10 його мобільний телефон після чого ОСОБА_10 одразу пішов додому. Далі до нього підійшов ОСОБА_7 та спитав у нього, що він зробив ОСОБА_10 , бо той так швидко не прощаючись пішов. Він розповів ОСОБА_7 , що забрав у ОСОБА_10 телефон і той спитав навіщо він це зробив. Як він погрожував та забирав майно ОСОБА_10 , ніхто не чув і не бачив. Телефон та ланцюжок він заклав до ломбарду «Економ» на перехресті за 270 грн. Наступного ранку йому зателефонував батько ОСОБА_10 і попросив повернути мобільний телефон сина і що за це йому нічого не буде, тоді він домовився про зустріч через годину, але на зустріч запізнився на 30 хв., батька ОСОБА_10 вже не було. Повернувшись додому, побачив працівників поліції.

Обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.186 ч.2 КК України не визнав, в судовому засіданні дав показання, що дійсно 16.02.2019 року, часу не пам`ятає, він з ОСОБА_17 домовились про прогулянку і пішли в кафе ОСОБА_14 на мкрн.№3 м.Лозова Харківської області. До кафе прийшли ОСОБА_13 і ОСОБА_11 та ще один невідомий йому хлопець, ім`я якого він не знає. Він сидів з ОСОБА_17 в кафе у двох. Після того, як компанію ОСОБА_18 і ОСОБА_19 залишив невідомий йому хлопець, ОСОБА_16 та ОСОБА_20 підсіли за стіл до них. ОСОБА_10 він не знав, останній почав спілкуватися з ОСОБА_6 , а він з ОСОБА_20 . Через деякий час вони всі разом пішли до кальянної в кафе «Шахта» м.Лозова Харківської області, де продовжили відпочивати. З ними також відпочивали його інші знайомі, ОСОБА_10 і ОСОБА_6 багато разів виходили на вулицю, та про щось спілкувалися, про що саме він не знає та в них не запитував. Приблизно о 02-30 год. вони почали розходитися по домівкам, пішли в сторону будинку ОСОБА_11 та провівши її, поверталися вже у трьох - він, ОСОБА_6 і ОСОБА_10 . По дорозі йому зателефонувала на мобільний його дружина, він відстав від хлопців позаду, приблизно на відстань 10 м і йшов за ними і розмовляв. Хлопці декілька разів зупинялися, але він до них не наближався, біля ломбарду «Економ» на перехресті, хлопці зупинилися і він побачивши по виразу їх обличчя що щось трапилося, попросив, щоб його його не вплутували у його свої «розбірки», і відійшовши від них продовжив розмову зі своєю дружиною. Він бачив, як під час розмови ОСОБА_10 сам віддав ОСОБА_6 мобільний телефон, вони продовжили розмову, а через деякий час попрощалися, потиснули друг другу руки і ОСОБА_10 пішов. Потім ОСОБА_6 розповів, що забрав у ОСОБА_10 мобільний телефон і браслет, він попросив ОСОБА_6 не вплутувати його в свої справи, після чого ОСОБА_6 заклав у ломбард вищевказаний телефон і ланцюжок і вони розійшлися. Наступного дня йому зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що на них написали заяву до поліції. Він у ОСОБА_10 нічого не забирав і не погрожував, тому йому не зрозуміло, чому останній вказав про погрози від нього, ОСОБА_6 розповідав, що ОСОБА_10 віддав йому мобільний за борги.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 не визнає себе винним за ч.2 ст.186 КК України, а ОСОБА_6 визнає лише частково, їх винуватість повністю доведена та підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказів:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 який в судовому засіданні пояснив, що в нього є син ОСОБА_10 якому виповнилося 16 років, вранці 16.02.2019 року він спитав у сина - чому в нього не відповідає телефон, на що останній повідомив, що вночі повертаючись додому, на нього напали ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які спочатку попросили, а потім погрожуючи забрали його речі та мобільний телефон. Син злякавшись погроз віддав свої речі. Після чого вони написали заяву в поліцію. Наступного дня, дізнавшись у колишньої однокласниці сина ОСОБА_11 номер телефону обвинувачених, він зателефонував ОСОБА_6 і попросив повернути мобільний сина і його речі. Зі слів ОСОБА_11 , йому стало відомо, що вони з його сином відпочивали в кафе, назву він не пам`ятає, на мкрн.№3 м.Лозова, де до них підійшли і почали спілкуватися її знайомі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . Приблизно через тиждень працівники поліції повернули речі його сина;
- показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні, згідно яких в ніч з 15.02.2019 року на 16.02.2019 року він разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_21 спочатку відпочивали в кафе ОСОБА_14 на 3-му мкрн., потім вони пішли в кафе «Шахта», після якого пішли проводжати ОСОБА_21 додому. Провівши дівчину, пішли вздовж дороги і не доходячи аптеки «911» вони з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зупинилися, ОСОБА_7 став з його правого боку і поклав руку йому на плече, ОСОБА_6 навпроти нього і сказав, щоб він віддав мобільний телефон та ланцюжок, ОСОБА_7 повідомив, щоб він не звертався до працівників поліції з цього приводу, після чого він віддав речі, розмови біля під`їзду не було, батькам про дану подію розповів вранці. Речі були повернуті працівниками поліції;

- показаннями неповнолітньої свідка ОСОБА_21 в судовому засіданні, згідно яких вони з ОСОБА_10 відпочивали в кафе ОСОБА_14 на 3-му мкрн., де зустріли ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . Зі слів ОСОБА_10 вони питали у нього про старий телефон, коли вони разом прийшли в кафе «Шахта» ОСОБА_16 попросив щоб його телефон побув у неї, оскільки боявся, що ОСОБА_6 забере телефон у нього. Вони посиділи в кафе приблизно 20-30 хв., а потім вони провели її додому;

- протоколом огляду місця події від 17.02.2019 року, за участю підозрюваного ОСОБА_6 , згідно якого останній знаходячись на відкритій ділянці місцевості біля кіоску «Чернігівське» та супермаркету «АТБ» на мкрн.№4 м.Лозова Харківської області добровільно видав працівникам поліції срібний браслет 925 проби і мобільний телефон марки «LG» чорного кольору (а.с.103-105);
- довідкою директора ПТ «Ломбард економ «Добродькін О.М. і компанія» від 24.02.2019 року, згідно якої в «Ломбард Економ «Добродькін О.М і компанія», за адресою: Харківська область, м.Лозова мкрн.1, буд.23, н/п.11: ОСОБА_7 закладав 01.12.2018 року мобільний телефон «Nomi і5012» за 400 гривень, який 08.02.2019 року був реалізований; ОСОБА_6 закладав 16.02.2019 року мобільний телефон «LG G3 Stylus D690» за 230 гривень, який 17.02.2019 року був викуплений; 16.02.2019 року срібний браслет за 70 гривень, який 17.02.2019 року був викуплений (а.с.106);
- протоколом огляду предмету від 18.02.2019 року з фототаблицею до нього, згідно якого за участю потерпілого ОСОБА_5 було оглянуто мобільний телефон марки «LG» моделі «G3 Stylus D-690» з картою пам`яті Micro SD та срібний браслет 925 проби (а.с.107,108,109);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.02.2019 року, за участі свідка ОСОБА_10 та понятих, під час проведення якого свідок ОСОБА_10 на фото №2 за зовнішніми ознаками впізнав особу, яка 16.02.2019 року відкрито заволоділа його майном в м.Лозова Харківської області; відповідно до додатку довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам, на фото №2 зображений ОСОБА_7 (а.с.110,111);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.02.2019 року, за участі свідка ОСОБА_10 та понятих, під час проведення якого свідок ОСОБА_10 на фото №2 за зовнішніми ознаками впізнав особу, яка 16.02.2019 року відкрито заволоділа його майном в м.Лозова Харківської області; відповідно до додатку довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам, на фото №2 зображений ОСОБА_6 (а.с.112,113);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.03.2019 року за участю свідка ОСОБА_10 і законного представника ОСОБА_5 , в ході якого свідок ОСОБА_10 показав де, як, та при яких обставинах 16.02.2019 року ОСОБА_6 і ОСОБА_7 відкрито заволоділи його мобільним телефоном марки «LG» моделі «G3 Stylus D-690» з картою пам`яті Micro SD та срібним браслетом (а.с.114-115);
- переглянутим та відтвореним в судовому засіданні відеодиском з відеозаписом до протоколу проведення слідчого експерименту від 06.03.2019 року за участю свідка ОСОБА_10 і законного представника ОСОБА_5 , згідно якого свідок ОСОБА_10 показав де, як, та при яких обставинах 16.02.2019 року ОСОБА_6 і ОСОБА_7 відкрито заволоділи його мобільним телефоном марки «LG» моделі «G3 Stylus D-690» з картою пам`яті Micro SD та срібним браслетом (а.с.116);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.07.2019 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 та відтвореним в судовому засіданні відеозаписом до протоколу проведення слідчого експерименту від 11.07.2019 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 , згідно якого ОСОБА_6 детально і докладно розповів та показав на місці, де, як та при яких обставинах він відкрито заволодів мобільним телефоном ОСОБА_10 марки «LG» моделі «G3 Stylus D-690» з картою пам`яті Micro SD та срібним браслетом (а.с.117-118,119);

- судовою товарознавчою експертизою №6/530СЕ-19 від 11.03.2019 року, згідно висновків якої станом на момент скоєння злочину, тобто на 16.02.2019 року, ринкова вартість в справному, робочому стані, без видимих пошкоджень: мобільного телефону торгової марки «LG» модель «G3 Stylus D-690» без комплектуючих, становить 1678,00 грн.; карти пам`яті Micro SD НС торгової марки «Team» об`ємом 8 Gb, Class 4, становить 70 грн.; срібного браслета 925 проби, вагою 4,74 г, розміром близько 19,5 см х 3 мм, плетіння «Московський Бісмарк», застібка у вигляді карабіну з язичком, яка з`єднується з основною частиною браслету захисною петлею, становить 578,23 грн. (а.с.120-133);

- речовими доказами мобільним телефоном марки «LG» моделі «G3 Stylus D-690» з картою пам`яті Micro SD НС марки «Team» та срібним браслетом 925 проби (а.с.135).

На підставі ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», крадіжку і грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним; дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози - як грабіж чи розбій.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в їх сукупності, визнає їх достовірними, оскільки вони відповідають фактичним обставинам у справі, узгоджуються між собою, взаємно доповнюючи один одного, здобуті слідством з дотриманням порядку, встановленого кримінально-процесуальним законодавством і сумнівів в їх достовірності не викликають, а тому з їх урахуванням, на підставі аналізу цих доказів суд приходить до висновку про те, що винність обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм злочину доведена і дає підстави для винесення обвинувального вироку відносно останніх.
Всі показання обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_6 про свою невинуватість у вчинені злочину передбаченого ст.186 ч.2 КК України, в частині того, що ОСОБА_7 неповнолітньому ОСОБА_10 не погрожував і нічого у нього не викрадав, є неспроможними і свідчать про те, що обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 таким чином будують свій захист, прагнуть ввести суд в оману та спотворити справжні обставини того, що сталося, намагаючись щоб ОСОБА_7 уникнув відповідальності за вчинене, а ОСОБА_6 зменшили відповідальність шляхом перекваліфікації його дій, тобто змінити їх у вигідному для себе сенсі і таким чином зменшити ступінь своєї винуватості та пом`якшити свою участь, а тому до цих показань суд ставиться критично і не бере їх до уваги, разом з тим показання неповнолітніх свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_21 та потерпілого ОСОБА_5 суд розцінює як правдиві, які об`єктивно відповідають матеріалам справи та бере їх за основу.

Ставити під сумнів показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , потерпілого ОСОБА_5 наданих у судовому засіданні у суду не має ніяких підстав, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи.

Дії обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Суд вважає, що спосіб вчинення кримінального правопорушення, ступінь здійснення злочинного наміру та послідовність дій обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 свідчать про спрямованість умислу на відкрите незаконне та безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинувачених або їх виправдання, суд не вбачає.
Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ст.ст.370,373 ч.3 КПК України та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і доказах, отриманих незаконним шляхом, і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні покарання обвинуваченим, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за вчинене, сприяв виправленню обвинувачених та запобігав вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 суд враховує обставини вчинення злочину, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ними злочину, який відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, ставлення до вчиненого ними діяння.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, не працює, неодружений, за місцем проживання характеризується формально задовільно, скарг від мешканців не надходило, правила проживання не порушував, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, згідно висновку, викладеного в досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб середній (а.с.32-34,154,155,156,157,158,159,160,161).

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він вироком Лоівського міськрайонного суду від 07.04.2017 року був засуджений за ч.2 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільненням від відбування покарання із іспитовим строком 2 роки, звільненого від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку згідно ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16.05.2019 року, не працює, неодружений, проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 , за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, невійськовозобов`язаний, згідно висновку, викладеного в досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб - високий (а.с.36-39,137,138,139,140,141,142,143-145,146-151,152-153).

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням принципу справедливості, з метою посилення впливу призначеного покарання на виправлення винних, а також з метою попередження вчинення нових злочинів, враховуючи висновок органу пробації, викладений в досудовій доповіді, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст.186 ч.2 КК України, із застосуванням ст.75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Підстав для застосування до обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ст.69,69-1 КК України суд не вбачає.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 і ОСОБА_7 запобіжний захід не обирати.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинувачених на користь держави витрати на залучення експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру для проведення судової товарознавчої експертизи №6/530СЕ-19 від 11.03.2019 року в сумі 715 грн. (а.с.134).
Цивільний позов в справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України мобільний телефон марки «LG» моделі «G3 Stylus D-690» з картою пам`яті Micro SD НС марки «Team» та срібний браслет 925 проби, які знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5 (а.с.135,136).

Керуючись ст.ст.100,124,370,373,374 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Визнати ОСОБА_7 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання, якщо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинять нових злочинів та виконають обов`язки, покладені на них судом.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 і ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи передбачені пробаційною програмою.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не обирати.
Стягнути солідарно з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №6/530СЕ-19 від 11.03.2019 року в сумі 715 грн., перерахувавши їх на р/р UA0020005, код класифікації доходів бюджету 24060300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), отримувач платежу УК Слобідський/м.Харків, Слобідський/24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету: інші надходження.

Речові докази мобільний телефон марки «LG» моделі «G3 Stylus D-690» з картою пам`яті Micro SD НС марки «Team» та срібний браслет 925 проби повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1