Справа № 493/1418/20
Провадження № 1-кп/493/47/21

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
перекладача ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000235, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Томськ Російської Федерації, росіянки, громадянки РФ, яка має початкову освіту, пенсіонерки, неодруженої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11.08.2020 року приблизно о 21:45 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , в ході сварки зі своїм зятем ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, небезпечних в момент заподіяння, умисно нанесла ОСОБА_7 один удар кухонним ножем в область його грудної клітини справа, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньо-бокової поверхні грудної клітки справа між сьомим і восьмим правими ребрами, проникаючої у праву плевральну порожнину з ушкодженням міжреберних м`язів, верхнього краю хрящової частини восьмого правого ребра, пристінкової плеври правої плевральної порожнини та проникаючої через правий купол діафрагми у черевну порожнину з наскрізним ушкодженням правої частки печінки та крововиливом у брижу дванадцятипалої кишки, що ускладнилось розвитком шоку є небезпечним для життя в момент заподіяння та згідно з п. 2.1.1. (а); 2.1.3. (й, л, о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких через незначний проміжок часу від геморагічного шоку настала смерть потерпілого ОСОБА_7 .
Сукупність досліджених доказів дає суду підстави вважати встановленим, що своїми умисними діями, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 винуватою себе у вчиненні інкримінованого правопорушення визнала повністю та пояснила, що зять часто застосовував до неї насильство, вона боялася його. 11.08.2020 року у її співмешканця був день народження, вона накрила стіл і тільки сіли як зайшов потерпілий та вона відразу встала, оскільки не хотіла з ним сидіти за одним столом, взяла онуків і пішла гуляти. Коли повернулась, співмешканець поїхав допомогти пригнати череду корів, а потерпілий випив 1,5 л. вина. Він постійно їх ображав, але її саме більше, але вона з співмешканцем жаліла свою дочку і двох дітей, він її неодноразово бив, вибив їй всі зуби, дочка мало не втратила дитину через нього. Вони його виганяли з будинку, але проходив час і вони його пробачали. У вечірній час доби вона вийшла на кухню, щоб зробити онуку бутерброд, зять вийшов за нею, вона взяла ніж, хліб і вийшла на веранду, він також вийшов за нею і почав до неї чіплятися, хотів її вдарити, але донька ОСОБА_8 схопила його за руку, він знов замахнувся, щоб її вдарити і в цей момент вона ножем, який тримала в руці нанесла удар ОСОБА_7 . Після цього він одразу сів на диван, коли донька ОСОБА_8 закричала, вона вийняла ніж і кинула його на стіл. Вбивати ОСОБА_7 вона не хотіла, завдала удару з метою захиститися від його протиправних дій.
Крім визнання обвинуваченою її вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_7 був її співмешканцем, коли він був тверезим, то було все добре, а коли випивав, то відбувалось пекло, він постійно чіплявся до її матері ОСОБА_6 11.08.2020 року приблизно о 20:30 год. (точного часу не пам`ятає), вона прийшла із заробітків, ОСОБА_7 був вже в стані алкогольного сп`яніння, вона намагалася його заспокоїти та намагалася вкласти його спати, але в неї не вийшло. Він пішов в кімнату до батьків і почав тягнути меншого сина за ногу. В цей час син попросив у ОСОБА_6 бутерброд. Вона пішла на кухню, щоб зробити дитині бутерброд, а потерпілий попрямував за нею і почав її ображати, замахнувся та хотів її вдарити, але вона впіймала його за ліву руку і відразу відпустила, оскільки у неї на руках була дитина. Самого удару вона не бачила та чи встиг він вдарити матір також не бачила, а тільки побачила, що ОСОБА_7 сів на диван, а з його живота стирчав ніж, вона, побачивши це видовище закричала, а мати вийняла ніж, поклала його на стіл і почала плакати та казати, що ж вона зробила. Якщо б матір не вдарила потерпілого ножем, то він би її побив і не один раз, оскільки він був сильніший фізично.
Свідок ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_6 являється його співмешканкою. 11.08.2020 року у нього був день народження, у вечірній час доби він пішов допомогти загнати худобу, коли о 21:00 год. він повернувся додому, то в будинку була дочка ОСОБА_8 із співмешканцем ОСОБА_7 , який був в стані алкогольного сп`яніння, дочка намагалася вкласти його спати, а менший онук був в його кімнаті із ОСОБА_6 , вони разом дивились мультфільми. Онук попросив у ОСОБА_6 бутерброд, вона вийшла з кімнати, щоб йому зробити бутерброд, а потім він почув крик і голос дочки ОСОБА_8 , тоді він вийшов із кімнати і побачив, що ОСОБА_7 лежав на дивані, а ніж і хліб на столі. Зі слів ОСОБА_6 , коли вона різала хліб, ОСОБА_7 висловлювався до неї нецензурними словами та хотів вдарити і в цей момент вона нанесла йому удар ножем. ОСОБА_6 йому ніколи тілесних ушкоджень не завдавала, агресивною не була, а навпаки ОСОБА_7 постійно ображав всіх, неодноразово всі тікали з дому, коли він намагався притримати ОСОБА_7 . Один раз дочка ОСОБА_8 викликала поліцію, але йому нічого за це не було, він повернувся з відділку і знов поводив себе агресивно. Він завжди починав сварки та конфлікти, від нього діставалось всій родині, оскільки він молодший та сильніший і відчував свою перевагу, що йому ніхто з них не міг завадити.
Свідок ОСОБА_10 пояснила, що 11.08.2020 року вона зі своєю сестрою ОСОБА_8 працювали до 20:00 год., вони прийшли до батьків і вона побачила, що ОСОБА_7 був в стані алкогольного сп`яніння, тому забрала старшого сина сестри до себе додому, приблизно через 30-40 хв. їй подзвонила сестра ОСОБА_8 і розповіла, що мати вдарила ножем ОСОБА_7 , тому вона швиденько зібралася та пішла до них. ОСОБА_7 , як тільки випивав ставав агресивним, до всіх чіплявся, міг навіть дитину вдарити. В синяках від нього були всі в родині і мати ОСОБА_6 , і сестра ОСОБА_8 , і батько ОСОБА_9 . Ніхто з членів родини його не міг зупинити, оскільки він був сильніший за них.
Свідок ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_6 являється його бабусею. 11.08.2020 року у діда ОСОБА_9 було день народження, він прийшов до них приблизно о 18:00 год. ОСОБА_7 сидів пив вино, а коли вино закінчилось, то поїхав і привіз ще коньяк та продовжив вживати, приблизно о 19:30 год. дід ОСОБА_9 поїхав допомогти пригнати корів, а йому наказав, щоб він залишився та приглядав за дітьми. Коли повернулись з роботи його мати ОСОБА_10 і його тітка ОСОБА_8 , то мати трішки перепочила і вони пішли до свого будинку та забрали з собою старшого сина ОСОБА_8 та через 40-45 хв. ОСОБА_8 подзвонила їм і вони зібралися та пішли до них. Бабуся ОСОБА_6 взагалі не конфліктна людина.
Протоколом огляду домоволодіння від 11.08.2020 року, в ході якого у коридорі домогосподарства виявлено та вилучено один фрагмент простирадла розміром 50х38 см зі слідами нашарування речовини бурого кольору; один фрагмент ковдри блідо-блакитного кольору розміром 40х25 см зі слідами нашарування речовини бурого кольору; ніж з полімерним руків`ям зеленого кольору загальною довжиною 26 см, довжиною леза 15 см, довжиною руків`я 11 см, на лезі якого біля руків`я та біля вістря з обох сторін наявні нашарування речовини бурого кольору (а.с. 66-80).
Довідкою КП «Балтська БПЛ» № 742 від 12.08.2020 року, згідно якої 11.08.2020 року о 22:45 год. в приймальне відділення КП «Балтська БПЛ» каретою швидкої медичної допомоги був доставлений ОСОБА_7 з діагнозом травма не уточненого внутрішнього органу. В 23:25 год. 11.08.2020 року констатована смерть (а.с. 109).
Копією лікарського свідоцтва про смерть № 36 від 12.08.2020 року, згідно якої датою травми являється 11.08.2020 року, причиною смерті являється шок та колото-різане поранення живота з використанням гострого предмету (а.с. 115).
Протоколом огляду трупа від 12.08.2020 року, згідно якого на трупі ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани на передній черевної стіни справа поміж правого середньо-ключичного та правого передньо-пахвинного лініями в проекції 7-го та 8-го правих ребер, з ушкодженням підшкірної клітковини нижнього краю 7-го та верхнього краю 8-го правих ребер, діафрагми справа з наскрізним пораненням правої долі печінки із затуханням ранового каналу в брижі шлунку загальною довжиною ранового каналу не менше 13 см. По характеру виявленого поранення та проникаючого каналу, воно утворилося від прямого удару колото-ріжучим предметом справа на ліво дещо зверху вниз (а.с. 111-114).
Висновком судово-медичної експертизи № 38/36 від 12.08.2020 року - 21.09.2020 року, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньо-бокової поверхні грудної клітки справа, поміж правою середньо ключичною та правою передньо пахвовою лініями, безпосередньо поміж 7-м і 8-м правими ребрами, орієнтована на 12 та 6 год. умовного циферблату, довжиною 4 см; верхній кінець рани, орієнтований на 12 год. розширений, «П»-подібної форми, дещо загорнутий вправо, нижній кінець рани, орієнтований на 6 год. гострокутної форми, від нього на 5 год. умовного циферблату відходить додатковий розріз завдовжки 0,7 см, з вузьким кінцем, розташована на висоті 112 см від підошовних поверхонь стоп, проникаюча в праву плевральну порожнину з ушкодженням міжреберних м`язів, верхнього краю хрящової частини 8-го правого ребра, пристінкової плеври правої плевральної порожнини, а також проникаюча через правий купол діафрагми у черевну порожнину з наскрізним ушкодженням правої частки печінки та крововиливом у брижу дванадцятипалої кишки; рановий канал направлений справа на ліво, зверху донизу та сліпо закінчується в брижі дванадцятипалої кишки у вигляді темно-червоного крововиливу. Загальна довжина ранового каналу по зонду складає приблизно 13 см. Морфологічні характеристики колото-різаної рани, виявленої при експертизі трупа ОСОБА_7 , а також дані медико-криміналістичного дослідження свідчать про те, що вказана рана могла бути заподіяна в результаті дії впливу плоского колючо-ріжучого знаряддя на кшталт ножа, клинок якого має виражений обушок з чіткими ребрами, гостре лезо і ширину зануреної частини клинка не більше 2,4 см, відхилення кінців і утворення додаткового розрізу могло статися при добуванні клинка з поворотом. Вищезазначене тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки, за даними судово-гістологічного дослідження спричинене прижиттєво, за декілька десятків хвилин до настання смерті ОСОБА_7 і таким чином, приймаючи до уваги зазначені морфологічні дані, могло бути спричинене йому незадовго перед госпіталізацією у стаціонар (час госпіталізації до КП «Балтської БПЛ» - 22:45 год. 11.08.2020 року). Тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки, проникаюче у праву плевральну порожнину з ушкодженням міжреберних м`язів, 8-го правого ребра, пристінкової плеври, діафрагми, печінки та брижі дванадцятипалої кишки, що ускладнилося розвитком шоку, було небезпечним для життя і згідно з п. 2.1.1. (а), 2.1.3. (й, л, о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» має ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_7 перебуває у прямому причинному зв`язку з колото-різаним пораненням грудної клітки, проникаючим у праву плевральну порожнину з ушкодженням міжреберних м`язів, 8-го правого ребра, пристінкової плеври, діафрагми, печінки та брижі дванадцятипалої кишки. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 з`явився геморагічний шок, що підтверджують морфологічні дані, виявлені при судово-гістологічному дослідженні та експертизі трупа. При судово-токсикологічному дослідженні крові, сечі від трупа ОСОБА_7 виявлений етиловий спирт у концентрації: в крові 2,43 проміле, в сечі 2,70 проміле. Зазначена концентрація етилового спирту в крові за життя могла відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння. При отриманні тілесного ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної клітки, що проникає у плевральну порожнину з ушкодженням міжреберних м`язів, правого 8-го ребра, пристінкової плеври, діафрагми, печінки та брижі дванадцятипалої кишки, ОСОБА_7 , теоретично міг пересуватись та вчиняти при цьому інші цілеспрямовані дії протягом часу, що обчислюється декількома хвилинами (в тому числі десятками хвилин), тобто до моменту втрати свідомості внаслідок болю та розвитку шоку. Спричинення тілесного ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної клітки, що проникає у плевральну порожнину з ушкодженням міжреберних м`язів, пристінкової плеври, правого 8-го ребра, діафрагми, печінки та брижі дванадцятипалої кишки, виходячи з локалізації і механізму спричинення, зазначеному при медико-криміналістичному дослідженні виникнення вказаного ушкодження внаслідок падіння ОСОБА_7 «з висоти положення стоячи на знаряддя злочину чи будь-які виступаючі предмети» теоретично малоймовірно (а.с. 89-95).
Висновком № 362 судово-медичної криміналістичної експертизи від 19.08.2020 року - 01.09.2020 року, згідно якого клаптя шкіри, вилученого від трупа ОСОБА_7 виявлено колото-різану рану, утворену плоским колючо-ріжучим знаряддям на кшталт ножа, що має обушок з вираженими ребрами, гостре лезо і ширину зануреної частини клинка не більше 2,4 см; не виключається, що відхилення кінців і утворення додаткового розрізу могло статися при добуванні клинка з поворотом. На фрагменті 7-8 ребер в єдиному комплексі з м`якими тканинами виявлено колото-різану рану, утворену плоским колючо-ріжучим знаряддям на кшталт ножа, що має обушок, гостре лезо і ширину зануреної частини клинка не більше 3,4 см (а.с. 100-104).
Висновком № 364 судово-медичної криміналістичної експертизи від 19.08.2020 року - 03.09.2020 року, згідно якого клаптя шкіри, вилученого від трупа ОСОБА_7 виявлено колото-різану рану, утворену плоским колючо-ріжучим знаряддям на кшталт ножа, що має обушок з вираженими ребрами, гостре лезо і ширину зануреної частини клинка не більше 2,4 см; не виключається, що відхилення кінців і утворення додаткового розрізу могло статися при добуванні клинка з поворотом. Досліджені пошкодження могли бути заподіяні клинком представленого ножа. Травмуюча сила діяла зовні всередину відносно поверхні шкіри в напрямку, що наближається до перпендикулярного до поверхні шкіри. Чужорідних включень на клапті шкіри, вилученому в процесі дослідження трупа ОСОБА_7 не виявлено (а.с. 123-128).
Висновком № 818 судово-медичної імунологічної експертизи від 18.08.2020 року, згідно якого кров трупа ОСОБА_7 відноситься до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВО (а.с. 96).
Висновком № 800 судово-медичної імунологічної експертизи від 17.08.2020 року 20.08.2020 року, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_6 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО (а.с. 132-133).
Висновком № 804 судово-медичної імунологічної експертизи від 21.08.2020 року 07.09.2020 року, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_6 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО. На ручці кухонного ножа (об`єкти №№ 1, 2), вилученого 11.08.2020 року при огляді місця події виявлені сліди потових виділень. При визначенні групової належності в реакції абсорбції-елюції виявлений антиген В, властивий групі В з ізогемаглютиніном анти-А (або АВ) системи АВО (незалежно від категорії видільництва). Таким чином, не виключається ймовірність походження виявленого поту від особи (осіб) з даною групою, у тому числі від ОСОБА_6 (носія антигену В). На клинку кухонного ножа (об`єкти №№ 3, 4), вилученого при огляді місця події чітко виявлений антиген А, властивий групі А з ізогемаглютиніном анти-В (або АВ) системи АВО. Таким чином, не виключається ймовірність походження виявленої на кухонному ножі крові від особи з даними антигенними властивостями, у тому числі від потерпілого ОСОБА_7 (носія антигену А). Даних про присутність крові ОСОБА_6 (носія антигену В) не отримано (а.с. 134-137а).
Висновком № 839 судово-медичної імунологічної експертизи від 28.08.2020 року 07.09.2020 року, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_6 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО. На фрагменті «простирадла» (об`єкти №№ 1, 2), на фрагменті ковдри (об`єкти №№ 3, 4), вилучених 11.08.2020 року при огляді місця події виявлена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлений антиген А, в об`єктах №№ 3, 4 ізогемаглютинін анти-В, властиві групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В системи АВО. Таким чином, не виключається походження виявленої крові від особи з даною групою крові, у тому числі від потерпілого ОСОБА_7 та виключається від ОСОБА_6 (носія антигену В) (а.с. 129-131).
Висновком № 4048/36 судово-медичної токсикологічної експертизи від 20.08.2020 року, згідно якого в крові, сечі від трупа ОСОБА_7 виявлений етиловий спирт у концентрації: в крові 2,43 проміле, в сечі 2,70 проміле (а.с. 97).
Висновком № 1966/36 судово-медичної гістологічної експертизи від 21.08.2020 року - 31.08.2020 року, згідно якого ушкодження м`яких тканин грудної клітки, діафрагми у вигляді дефектів щілиноподібної форми з крововиливами інфільтруючого характеру в краях; вогнищеві крововиливи в брижі 12-ти палої кишки; ушкодження печінки у вигляді дефектів щілиноподібної форми з крововиливами в краях ушкодження з нерізко вираженою початковою клітинною реакцією. Паренхіматозна дистрофія, нерівномірне кровонаповнення в надісланих тканинах внутрішніх органів. Порушення реологічних властивостей крові. Вогнища набряку, ділянки дистелектазу, дрібновогнищеві крововиливи в легені. Помірний периваскулярний склероз, вогнищевий стромальний периваскулярний ліпоматоз, дистрофія кардіоміоцитів, склероз артерійних судин в міокарді. Зональний жировий гепатоз в печінці (а.с. 98-99).
Протоколом слідчого експерименту від 21.09.2020 року, згідно якого ОСОБА_8 показала, як ОСОБА_6 витягнула ніж з тіла ОСОБА_7 , оскільки самого удару вона не бачила (а.с. 156-160).

Висновком № 65 від 12.08.2020 року 14.08.2020 року судово-медичної експертизи, згідно якого у ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: садно лівої нижньої кінцівки. Вказане ушкодження утворилося від дії тупого (тупих) твердого предмета (предметів), індивідуальні особливості контактуючої поверхні якого (яких) в ушкодженні не відобразились. У механізмі виникнення садна мало місце тертя-ковзання тупого (тупих) твердого предмета (предметів). Враховуючи морфологічні особливості ушкодження (садно вкрите червоно-коричневою, підсохлою кіркою, що знаходиться вище рівня навколишньої неушкодженої шкіри та відшаровується по периферії) слід вважати, що воно виникло приблизно за 3-5 діб до моменту обстеження та не відноситься до подій, що сталися 11.08.2020 року. Ушкодження у вигляді садна, не є небезпечним для життя, має незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с. 105-107).
Висновком судово-психіатричної експертизи № 384 від 19.08.2020 року, згідно якого ОСОБА_6 на період часу, що відноситься до скоєння правопорушення на будь-яке хронічне психічне захворювання, недоумство не страждала, у тимчасовому розладі психічної діяльності, або у іншому хворобливому стані психіки не перебувала. Виявляла клінічні ознаки психічних порушень у вигляді «Гострої реакції на стрес» (що відповідало діагностичним критеріям рубрики «F43.0» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), які безумовно облегшили прийняття нею не раціонального рішення у відповідь на дії ОСОБА_7 , але не були не настільки виражені, не досягали психотичного рівня, тому не позбавляли її здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 також не страждає на хронічне психічне захворювання, недоумство, або інший хворобливий стан психіки, тому здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом може приймати участь у проведенні слідчих дій, стати перед слідством та судом, правильно сприймати обставини, які мають значення по справі, та давати про них відповідні покази, приймати участь у судовому розгляді. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 119-122).
Речовими доказами (а.с. 86-88, 116-117, 138-140).
Вищезазначені докази у їх сукупності дають підстави для висновку, що обвинувачена ОСОБА_6 умисно завдала удару потерпілому, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, тобто її дії є умисними, ставлення обвинуваченої до наслідків у вигляді смерті потерпілого є необережним.
Сукупність досліджених доказів свідчить про те, що дійсно мала місце протиправна поведінка з боку потерпілого ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 1 ст. 39 КК України не є кримінальним правопорушенням заподіяння шкоди правоохоронюваним інтересам у стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, якщо цю небезпеку в даній обстановці не можна було усунути іншими засобами і якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності.

Як визначено ч. 2 ст. 39 КК України перевищенням меж крайньої необхідності є умисне заподіяння шкоди правоохоронюваним інтересам, якщо така шкода є більш значною, ніж відвернена шкода.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): - небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; - при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; - шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.
Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам. Тобто, для встановлення того, що особа діяла в стані крайньої необхідності, необхідно, щоб небезпека не могла бути усунена іншим шляхом, а також є єдиним засобом захисту від небезпечних дій.
Тому суд критично ставиться до вказаного твердження захисту, що обвинувачена ОСОБА_6 діяла в стані крайньої необхідності, оскільки небезпека могла бути усунена іншим шляхом, ніж спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому у вигляді колото-різаної рани, отже її дії кваліфікуються саме за ч. 2 ст. 121 КК України.
При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України воно класифікується як тяжкий злочин, особу винної, а саме, що вона не має судимості, позитивно характеризується за місцем проживання, має захворювання, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відносить її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення у вигляді гострої реакції на стрес, викликаного жорстоким поводженням та за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого, похилий вік, незадовільний стан здоров`я.
Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.
Суд критично ставиться до наданої стороною обвинувачення характеристики ОСОБА_6 , наданою секретарем Балтської міської ради, оскільки будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували посередницьку поведінку обвинуваченої, немає.
Вказана характеристика відрізняється від характеристики ОСОБА_6 , підписаної головою мікрорайону та сусідами, згідно якої вона характеризується позитивно, та враховуючи презумпцію добропорядності, суд приймає до уваги саме характеристику обвинуваченої (а.с. 41).
За таких обставин суд знаходить необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття обвинуваченої, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення у вигляді гострої реакції на стрес, викликаного жорстоким поводженням та за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого, суд визнає ці обставини такими, що істотно знижують ступінь тяжкості кримінального правопорушення, та враховуючи особу обвинуваченої, а саме, що вона не має судимості, позитивно характеризується, суд приходить до висновку про можливість призначення їй покарання відповідно до ст. 69 КК України, тобто, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 121 КК України.
Крім того, суд враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, а саме, її поведінку після вчинення кримінального правопорушення, що вона щиро розкаялася, будь-яких правопорушень після скоєного не вчиняла, а також враховуючи її позитивну характеристику, являється хворою людиною похилого віку, ту обставину, що потерпілий в суд не з`явився та не висловлював своїх думок щодо суворої міри покарання обвинуваченій, суд приходить до висновку про можливість її виправлення без відбування покарання та звільнення її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.
Така позиція узгоджується з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», який передбачає, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.
При цьому, застосування вище зазначеної норми матеріального закону не є обов`язковим для суду, а є його дискреційним повноваженням (судового розсуду). Тобто можливість вибору одного з юридично дозволених варіантів правозастосовного рішення, що є умовою ефективного правозастосування норм права суб`єктами застосування для прийняття правильного, законного та обґрунтованого рішення.
Таким чином, призначене обвинуваченій покарання, як за своїм видом, так і розміром та з урахуванням обставин наведених у вироку, відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення та є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст. 50 КК України.
В строк відбування покарання обвинуваченою відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України належить зарахувати період її затримання з 12.08.2020 року до 13.08.2020 року.
Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді від 14.08.2020 року, підлягає скасуванню, так як подальшої необхідності в такому немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Згідно ст. ст. 75, 76 КК України обвинувачену ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного цим вироком, звільнити з випробуванням строком на три роки, якщо вона протягом цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення, буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування нею покарання строк попереднього ув`язнення з 12.08.2020 року до 13.08.2020 року.
Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді від 14.08.2020 року, скасувати.
Речові докази, які зберігаються в Балтському ВП ГУНП в Одеській області згідно квитанції № 000389, - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченій. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілому.

СУДДЯ