Справа № 296/8678/20
УХВАЛА
Іменем України
13 жовтня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, погодженого прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 05.06.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27 ч.3 ст.369, ч.1 ст.190 КК України КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідча звернулася до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_5 .

В клопотанні вказано, що у провадженні СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0000049 від 05.06.2020, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27 ч.3 ст.369, ч.1 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі наказу голови Житомирського районного суду Житомирської області від 13.03.2008 №13-К ОСОБА_5 призначено на посаду старшого судового розпорядника Житомирського районного суду Житомирської області.

24.06.2020 близько 12 години, ОСОБА_5 , не маючи реального наміру передавати отримані у майбутньому від ОСОБА_6 грошові кошти судді, та з метою особистого заволодіння ними, знаходячись поблизу адміністративної будівлі Житомирського районного суду Житомирської області, одержав від ОСОБА_6 , грошові кошти у сумі 750 доларів США, для нібито подальшої передачі зазначених коштів судді Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_7 , за прийняття останньою рішення щодо ухилення від адміністративної відповідальності ОСОБА_6 , та безпосередньо після отримання вказаних коштів ОСОБА_5 було затримано працівниками УСБУ в Житомирській області і Територіального управління ДБР, розташованого у м.Хмельницькому.

Таким чином, в результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_5 , шляхом переконання схилив ОСОБА_6 до надання неправомірної вигоди судді Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_7 та заволодів шляхом обману грошовими коштами у сумі 400 гривень і 750 доларів США, що в еквіваленті до української гривні станом на 24.06.2020 становило 19 950 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень.

24.06.2020 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України, та вилучено неправомірну вигоду у сумі 750 доларів США.

24.06.2020 затриманому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

09.10.2020 підозрюваному ОСОБА_5 оголошено про зміну раніше повідомленої підозри за ч.4 ст.27 ч.3 ст.369, ч.1 ст.190 КК України.

Санкцією частини 3 статті 369 Кримінального кодексу України передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що на праві приватної спільної часткової власності в розмірі 1/3 ОСОБА_5 належить квартира АДРЕСА_1 ; на праві приватної власності в розмірі частки 1/1 ОСОБА_5 належить земельна ділянка площею 0,05 га, з кадастровим номером :07:002:1931 для індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_2 ; на праві приватної власності у розмірі частки 1/1 ОСОБА_8 належить садовий будинок загальною площею 29,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідча в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши слідчу, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 171 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З доданої до клопотання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, вбачається, що за ОСОБА_5 зареєстровано: 1/3 квартири АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,05 га, з кадастровим номером :07:002:1931 для індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_2 ; садовий будинок загальною площею 29,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, беручи до уваги обставини кримінального провадження, мету, підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, враховуючи, вимоги ст.173 КПК України про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27 ч.3 ст.369, ч.1 ст.190 КК України, наявність даних про належність майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя вважає, що є достатні правові підстави для накладення арешту.

Згідно ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Беручи до уваги обґрунтованість підозри, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на майно, вважаю за необхідне накласти арешт шляхом встановлення заборони у праві розпорядження зазначеним майном без обмеження права користування.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- 1/3 квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної часткової власності в розмірі 1/3 належить ОСОБА_5 ;

- земельну ділянку площею 0,05 га, з кадастровим номером :07:002:1931 для індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 на праві приватної власності у розмірі частки 1/1;

- садовий будинок загальною площею 29,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві приватної власності у розмірі частки 1/1 належить ОСОБА_5 шляхом встановлення заборони розпоряджатися майном без обмеження права користування майном.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала оскаржується безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1