Провадження № 1-кс/760/6342/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі захисника ОСОБА_3 (свідоцтво КС № 5715/10 від 08.07.2016р. про право на заняття адвокатською діяльністю та договір про надання правової допомоги), підозрюваної ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , детектива ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_3 , подану в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , на повідомлення від 23.06.2020р. детектива Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України в кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019р., -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга.
Подана скарга обґрунтована тим, що детективами Національного антикорупційного бюро України, за процесуального керівництва Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019р. за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
23.06.2020р. детективом Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , за погодженням прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України в кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019р.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, тобто у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі.
На думку захисника ОСОБА_3 , повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 23.06.2020р. складено та вручено ОСОБА_4 з порушенням вимог КПК України, тому є незаконним.
Так, як зазначив захисник, 21.02.2020р. постановою прокурора у кримінальному провадженні підслідність у ньому визначена за слідчими СУ ГУ НП у м. Києві, оскільки 21.02.2020р. ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри і на думку прокурора кримінальні правопорушення стали не підслідні детективам Національного антикорупційного бюро України.
Однак, 27.02.2020р. постановою Генерального прокурора ОСОБА_9 здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000970 доручено Національному антикорупційному бюро України, з метою найбільш ефективного здійснення досудового розслідування та досягнення мети кримінального провадження.
На думку захисника ОСОБА_3 , вказане рішення прокурора є незаконним, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор має повноваження доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу лише у разі неефективного досудового розслідування, а не з метою здійснення ефективного досудового розслідування, як зазначено у постанові.
Проте, після винесення 21.02.2020р. постанови про визначення підслідності за слідчими СУ ГУ НП у м. Києві, слідчі вказаного органу навіть не приступили до розслідування, а тому жодним чином не могла бути проведена оцінка ефективності досудового розслідування слідчими СУ ГУ НП у м. Києві, якщо вони навіть не мали змоги провести хоча б одну слідчу (процесуальну) дію.
На думку захисника, Генеральний прокурор, доручивши здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні детективам НАБУ, прийняв рішення в порушення вимог КПК України, вийшовши за межі наданих йому КПК України повноважень, а тому вказана постанова є незаконною і відповідно детективи НАБУ не мали повноважень для здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.
Тому захисник вважає, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 23.06.2020р. складене та оголошене ОСОБА_4 в порушення вимог КПК України, а отже є незаконним, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Крім того, на думку захисника ОСОБА_3 , необґрунтованість повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 від 23.06.2020р. полягає і в тому, що в ході досудового розслідування в даному кримінальному провадженні були відсутні достатні докази, які б підтверджували причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй правопорушення.
Зокрема, захисник зазначив, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, які б вказували на те, що ОСОБА_4 переконувала ОСОБА_10 у необхідності передачі грошових коштів та повідомляла йому неправдиві відомості, тобто вчиняла хоча б якісь дії, які становлять об`єктивну сторону шахрайства.
Як зазначає захисник, з наявних у кримінальному провадженні доказів лише вбачається те, що 30.10.2019р. ОСОБА_4 була запрошена ОСОБА_7 на обід до ресторану Ранголі по вул. Шовковична в м. Києві, до якого на запрошення ОСОБА_7 прибули ОСОБА_10 та ОСОБА_8 . Коли ОСОБА_4 , сидячи з ними за одним столом обідала, то між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 відбулась розмова, участі в якій ОСОБА_4 не приймала, оскільки обідала і була зайнята своїми думками, а тому обставин цієї розмови вона не чула і не знає. Це підтверджується і відомостями, які містяться на картці пам`яті формату micro SD №4335, де записана телефонна розмова ОСОБА_10 з його куратором з НАБУ відразу після зустрічі в ресторані Ранголі.
Крім того, висновком експертів за результатами проведення комплексної експертизи відео-, звукозапису та комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальному провадженні №0000970 від 20.05.2020 №24/1466- 1485 не встановлено, що на фонограмі на картці пам`яті №4335 зафіксоване усне мовлення ОСОБА_4 .
Тому, на думку захисника, вказаним висновком також підтверджується факт того, що ОСОБА_4 не приймала участі у розмові в ресторані Ранголі 30.10.2019р. та об`єктивними доказами не підтверджується, що вона чула зміст розмови.
Що стосується другої зустрічі, яка відбулась 12.11.2019р. в день затримання ОСОБА_4 , то як зазначає у поданій скарзі захисник, остання лише обговорювала з ОСОБА_10 питання пошуку можливості призначення на посаду в нафтогазовому секторі, причому призначення на конкретну посаду в принципі не обговорювалося. При цьому, ОСОБА_4 неодноразово повторює, що жодних гарантій щодо наявності такої посади та можливості ОСОБА_10 бути на неї призначеним ніхто надати не може. Про те, що за це потрібно надати їй чи будь-кому іншому грошові кошти чи іншу матеріальну вигоду ОСОБА_4 взагалі не говорила.
На думку захисника ОСОБА_3 , фактично вся підозра ОСОБА_4 ґрунтується на показаннях ОСОБА_10 та окремих відомостях, які одержані під час проведення оперативно-розшукових заходів та негласних слідчих (розшукових) дій, з аналізу яких можна прийти до однозначного висновку про непричетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення.
Крім цього, захисник зазначає, що до показань ОСОБА_10 потрібно ставитись критично, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, то він, будучи залучений детективами НАБУ до розкриття злочину, активно вживав заходів, щоб у вказаному кримінальному провадженні фігурувала ОСОБА_4 , а точніше представник Офісу Президента України. Вказані провокативні дії з боку ОСОБА_10 відносно ОСОБА_4 підтверджується інформацією, яка міститься в протоколах за результатами проведення негласних слідчих(розшукових) дій.
Крім того, жоден допитаний під час досудового розслідування свідок, резюме чи документи яких були вилучені під час обшуку у службовому кабінеті ОСОБА_4 , а також свідки, яким за вказівкою ОСОБА_4 замовлялись перепустки до приміщення Офісу Президента України та з якими ОСОБА_4 спілкувалась на прохання ОСОБА_11 чи ОСОБА_8 не вказує, що ОСОБА_4 вимагала чи одержувала грошові кошти або інші матеріальні цінності за вирішення питання про призначення їх на посаду в державні органи чи установи. Також, в протоколах НСРД відсутні відомості про те, що ОСОБА_4 мала б одержати грошові кошти за призначення ОСОБА_10 на посаду.
Вказані вище обставини, на думку захисника ОСОБА_3 , свідчать про відсутність у ОСОБА_4 умислу на шахрайське заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 та відсутність корисливого мотиву. Відсутність умислу та корисливого мотиву, що є обов`язковими ознаками суб`єктивної сторони вказаного злочину, свідчить про відсутність в її діях складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України.
Тому захисник, проаналізувавши та оцінивши всі зібрані у вказаному кримінальному провадженні докази, не кажучи про їх належність та допустимість, вважає, що вони не підтверджують викладених у підозрі обставин та причетність ОСОБА_4 до інкримінованого їй злочину, тобто підозра являється необґрунтованою, у зв`язку з чим повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 23.06.2020р. підлягає скасуванню.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 та підозрювана ОСОБА_4 підтримали подану скаргу в повному обсязі.
Крім того, під час судового розгляду, захисник ОСОБА_3 доповнив подану ним скаргу та просив скасувати всі наявні в матеріалах провадження повідомлення про підозру, складені відносно ОСОБА_4 , зокрема, повідомлення від 13.11.2019р. про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 369 КК України, повідомлення від 21.02.2020р. про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, а також повідомлення від 23.06.2020р. про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
Детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 та прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення поданої скарги та зазначили, що під час досудового розслідування було здобуто достатньо доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру. Зокрема, під час судового розгляду скарги, детективом були наведені докази, які, на його думку, містять факти та інформацію про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України. Тому детектив, за погодженням з прокурором, прийшли до висновку про складення ОСОБА_4 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 23.06.2020р.
Крім того, під час судового розгляду скарги прокурор ОСОБА_5 заперечував і проти задоволення уточнених в судовому засіданні захисником ОСОБА_3 вимог про скасування всіх наявних в матеріалах провадження повідомлень про підозру ОСОБА_4 , оскільки провадження по даній справі було відкрито лише за скаргою захисника на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 23.06.2020р. Тому, доповнення до скарги чи її зміна новою, раніше поданої скарги вимогами КПК України не передбачена.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали скарги та надані документи, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Так, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене підозрюваним, його захисником чи законним представником повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Як встановлено в ході судового розгляду скарги, детективами Національного антикорупційного бюро України, за процесуального керівництва Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019р. за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
13.11.2019р. детективом Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_12 , за погодженням прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 369 КК України в кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019р.
21.02.2020р. детективом Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , за погодженням прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України в кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019р.
21.02.2020р. постановою прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 визначено підслідність у кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019р. за слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві.
27.02.2020р. постановою Генерального прокурора ОСОБА_9 доручено здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019р. Національному антикорупційному бюро України.
23.06.2020р. детективом Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , за погодженням прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України в кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019р.
Відповідно до норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.
Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.
Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Згідно ст. 279 КПК України, у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені ст. 278 КПК України. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.
Сторона захисту підозрюваної ОСОБА_4 захисник ОСОБА_3 в поданій скарзі посилається на те, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 23.06.2020р. є необґрунтованим, не підтверджується матеріалами кримінального провадження, а також вручене і складене з порушенням вимог КПК України.
Крім того, зі змісту поданої скарги вбачається, що, на думку захисника ОСОБА_3 , вказане повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 ґрунтується на показаннях свідка ОСОБА_10 та окремих відомостях, які одержанні під час проведення оперативно-розшукових заходів та негласних слідчих (розшукових) дій, які в сукупності з іншими доказами не свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй правопорушення, а навпаки, на думку захисника, свідчать про наявність в діях ОСОБА_10 ознак провокації по відношенню до ОСОБА_4 .
Разом з тим, згідно повідомлення від 23.06.2020р. про зміну раніше повідомленої підозри, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень у вчиненні яких остання підозрюється та докази, на які посилається орган досудового розслідування, які, відповідно, стали підставою для повідомлення про підозру, у зв`язку з чим, доводи захисника щодо необґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри, на думку слідчого судді, є безпідставними.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні наведені в ст. 91 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, вважаю, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яке йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Під час судового розгляду скарги детективом НАБ України ОСОБА_6 були спростовані доводи захисника ОСОБА_3 щодо відсутності в матеріалах кримінального провадження доказів, які вказують про причетність ОСОБА_4 до інкримінованого їй правопорушення.
Так, детективом НАБ України ОСОБА_6 в судовому засіданні були долучені всі докази, які стали підставою для пред`явлення ОСОБА_4 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 23.06.2020р. Зокрема, детективом були надані протоколи допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , протоколи негласних слідчих (розшукових) дій, складені як в даному кримінальному провадженні так і в іншому провадженні, здійсненого відносно ОСОБА_8 та інші докази, які на думку детектива, свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй правопорушення.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вказані доводи захисника були повністю спростовані наданими стороною обвинувачення доказами, які вказують про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 зміненої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, так як фактів та інформації про можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй правопорушення в наданих стороною обвинувачення матеріалах кримінального правопорушення достатньо.
Крім того, слідчий суддя, на даному етапі провадження, не вправі надавати оцінку наявним доказам, проводити їх аналіз в сукупності із іншими доказами з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки вирішення таких питання не входить до компетенції слідчого судді, а повинно бути вирішене судом під час розгляду кримінального провадження по суті.
Що стосується доводів захисника ОСОБА_3 з приводу необґрунтованості постанови від 27.02.2020р. Генерального прокурора ОСОБА_9 про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу, то слідчий суддя не приймає їх до уваги з наступних підстав.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.
27.02.2020р. постановою Генерального прокурора ОСОБА_9 змінено підслідність в кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019р. за Національним антикорупційним бюро України, з мотивів найбільш ефективного здійснення досудового розслідування та досягнення мети кримінального провадження.

Вказана постанова була винесена прокурором у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом та ніким з учасників провадження не оскаржувалася, тому дане рішення прокурора є чинним та підлягала виконанню.

Крім цього, слідчий суддя вважає, що не заслуговують на увагу і доводи захисника ОСОБА_3 з приводу наявності в діях правоохоронного органу та свідка ОСОБА_10 ознак провокації по відношенню до ОСОБА_4 , оскільки стороною захисту не було надано під час судового засідання доказів щодо реєстрації кримінального провадження за фактом провокації підкупу ОСОБА_4 вчиненого службовими особами правоохоронного органу та інших доказів, які б свідчили про існування даного факту.
Що стосується вимог захисника ОСОБА_3 про скасування повідомлення від 13.11.2019р. про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 369 КК України, повідомлення від 21.02.2020р. про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, заявлених в усній формі під час судового засідання, то слідчий суддя приходить до наступного.
Так, 21.10.2020р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва було відкрито провадження за скаргою захисника ОСОБА_3 , поданою в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 на повідомлення детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 від 23.06.2020р. у кримінальному провадженні №0000970 від 31.10.2019 року за ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, оскільки подана скарга відповідає вимогам п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Під час судового розгляду вказаної скарги, захисник ОСОБА_3 доповнив подану ним скаргу та просив скасувати всі наявні в матеріалах провадження повідомлення про підозру, складені відносно ОСОБА_4 , зокрема, повідомлення від 13.11.2019р. про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 369 КК України, повідомлення від 21.02.2020р. про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, а також повідомлення від 23.06.2020р. про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.
Главою 26, параграфом 1, статтями 303-308 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
Системний аналіз норм кримінального процесуального кодексу України, дає підстави слідчому судді прийти до висновку, що оскільки доповнення до скарги чи її зміна новою, раніше поданої скарги Законом не передбачена, тому особа, що звернулася з такою скаргою, має право або доводити її обґрунтованість, або відмовитись від неї, так як інших повноважень Закон під час розгляду даної категорії скарг, сторонам не надає.
Крім того, доповнення скарги стосується скасування інших повідомлень про підозру та зміну повідомлень про підозру ОСОБА_4 , а тому по суті є окремою скаргою, а не доповненням.
За таких обставин, захисник мав подати до суду вказану скаргу, як самостійну, тобто, яка відповідно до ч. 2 ст. 35 КПК України підлягає обов`язковій окремій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду та автоматичному розподілу. Тому, вказане доповнення до скарги захисника не може бути вирішене під час розгляду скарги на повідомлення від 23.06.2020р. про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України в кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019р.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя вважає, що подана захисником ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 26, 36, 84, 91, 92, 276, 277, 278, 279, 303, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 , поданої в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , на повідомлення від 23.06.2020р. детектива Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України в кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019р. відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1