УХВАЛА

7 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 677/447/17
провадження № 51-6545 ск 18
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Красилівського районного суду Хмельницької області від 30 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 13 березня 2018 року,
в с т а н о в и л а:
Захисник, заявивши клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, звернувся до суду касаційної інстанції з питань перевірки вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Суть доводів у клопотанні зводиться до того, що строк касаційного оскарження не пропущено та підлягає поновленню відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України.
Проте наведені твердження захисника не можна визнати прийнятними з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.
За матеріалами провадження за скаргою, оспорювану ухвалу апеляційного суду було проголошено 13 березня 2018 року. Однак із цією касаційною скаргою захисник звернувся лише 17 серпня 2020 року (згідно з відміткою поштового штемпеля на конверті), тобто після закінчення строку касаційного оскарження.
Виходячи з положень ст. 129 Конституції України насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження у визначених законом випадках та порядку.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до Суду у строк, визначений законом. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Натомість свою незгоду з фактом пропуску строку касаційного оскарження ОСОБА_4 належним чином не вмотивував й не підтвердив протилежного. Також скаржник не навів жодних обставин, які перешкодили стороні захисту подати касаційну скаргу з додержанням вимог ст. 427 КПК упродовж установленого законом процесуального строку.
Отже, захисником не зазначено спроможних аргументів, які би слугували правовою підставою для поновлення йому процесуального строку. Тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
З урахуванням викладеного касаційна скарга разом з усіма доданими до неї матеріалами підлягає поверненню на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу особі, яка її подала.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження вироку Красилівського районного суду Хмельницької області від 30 листопада 2017 року та ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 13 березня 2018 року відмовити, а касаційну скаргу на вказані судові рішення разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3