печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000069 від 12.07.2016,

ВСТАНОВИВ:
18 серпня 2020 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на спільне сумісне майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належить його дружині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , а саме : автомобіль «TOYOTA CAMRY», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN (номер кузова) НОМЕР_3 , належить ОСОБА_6 , яка є дружиною підозрюваного ОСОБА_4 , встановивши ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та іншим особам розпоряджатися зазначеним вище майном.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Управлінням з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000364 від 15.04.2020 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , наказом виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.12.2019 переведено на посаду заступника начальника відділу митного оформлення № 3 митного поста «Одеса» Одеської митниці Державної митної служби.

Також, ОСОБА_7 , наказом виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.05.2020 призначено на посаду начальника відділу митного оформлення № 1 митного поста «Одеса» ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, наказом виконуючого обов`язки голови Державної митної служби України № 402-0 від 26.05.2020 на ОСОБА_7 покладено виконання обов`язків начальника митного поста «Одеса» ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до положень посадової інструкції, затвердженої 26.03.2020 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , заступник начальника відділу митного оформлення № 3 митного поста «Одеса» ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема:

- здійснює керівництво діяльністю та організацію роботи відділу відповідно до Регламенту митниці та положення про митний пост, відділ;

- надає доручення працівникам відділу з питань, що належать до функціональних повноважень діяльності підрозділу, контролю за їх виконанням;

- підготовлює пропозицій та (або) приймає рішення щодо: кадрових питань та проходження публічної служби, розглядає вхідну кореспонденцію, стану організації роботи відділу;

- забезпечує контроль за здійсненням митного оформлення та митного контролю товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України суб`єктами ЗЕД та громадянами, які здійснюють операції з товарами в зоні діяльності митного поста;

- у межах компетенції проводить заходи щодо запобігання та протидії контрабанді, боротьбу з порушеннями митних правил; ініціює та складає протоколи про порушення митних правил;

- проводить особистий прийом суб`єктів ЗЕД та громадян.

Відповідно до положень посадової інструкції, затвердженої 02.04.2020 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , начальник відділу митного оформлення № 1 митного поста «Одеса» ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема:

- здійснює керівництво діяльністю та організацію роботи відділу відповідно до Регламенту митниці та положення про митний пост, відділ;

- надає доручення працівникам відділу з питань, що належать до функціональних повноважень діяльності підрозділу, контролю за їх виконанням;

- підготовлює пропозицій та (або) приймає рішення щодо: кадрових питань та проходження публічної служби, розглядає вхідну кореспонденцію, стану організації роботи відділу;

- забезпечує контроль за здійсненням митного оформлення та митного контролю товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України суб`єктами ЗЕД та громадянами, які здійснюють операції з товарами в зоні діяльності митного поста;

- у межах компетенції проводить заходи щодо запобігання та протидії контрабанді, боротьбу з порушеннями митних правил; ініціює та складає протоколи про порушення митних правил;

- проводить особистий прийом суб`єктів ЗЕД та громадян.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є службовими особами, наділеними організаційно розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Таким чином, будучи службовими особами органів доходів і зборів, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 постійно (на підставі наказу про призначення на посаду) обіймали посади у державному органі та здійснювали функції представників влади, а тому відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу.

Таким чином, ОСОБА_4 , займаючи посаду заступника начальника відділу митного оформлення № 3 митного поста «Одеса» ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_7 начальник відділу митного оформлення № 1 митного поста «Одеса» Одеської митниці Державної митної служби, є службовими особами, які займають відповідальне становище.

Водночас, заступник начальника відділу митного оформлення № 3 митного поста «Одеса» Одеської митниці Державної митної служби ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із начальником відділу митного оформлення № 1 митного поста «Одеса» Одеської митниці Державної митної служби ОСОБА_7 , незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, здійснюючи функції представника влади, будучи працівником правоохоронного органу, тобто являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище й, відповідно до вимог зазначеного законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаним діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства і висловив прохання надати неправомірну вигоду для себе та третіх осіб за вчинення в інтересах особи, яка надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища та одержав неправомірну вигоду для себе та третіх осіб за вчинення в інтересах особи, яка надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, за наступних обставин.

Так, у квітні 2020 року, точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, заступник начальника відділу митного оформлення № 3 митного поста «Одеса» Одеської митниці Державної митної служби ОСОБА_4 , поблизу контрольно-пропускного пункту відділу митного оформлення № 3, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зустрівся із представником ТОВ «ВЕК-ТОР 2020» ОСОБА_8 , під час якої останній повідомив ОСОБА_4 про здійснення ТОВ «ВЕК-ТОР 2020» зовнішньоекономічної підприємницької діяльності в сфері імпорту товарів господарського призначення та народного споживання на території України.

Крім того, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_4 , що найближчим часом ТОВ «ВЕК-ТОР 2020» планує ввезти на митну територію України товари господарського призначення та народного споживання, розмитнення яких має здійснюватись митним постом «Одеса» Одеської митниці Державної митної служби.

У цей час у заступника начальника відділу митного оформлення № 3 митного поста «Одеса» Одеської митниці Державної митної служби ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від представника ТОВ «ВЕК-ТОР 2020» ОСОБА_8 за вчинення в інтересах останнього дій з використанням наданого йому службового становища.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 висловив ОСОБА_8 прохання щодо надання йому неправомірної вигоди за не створення штучних перешкод та безперешкодне митне оформлення контейнерів з товарами господарського призначення та народного споживання, які ТОВ «ВЕК-ТОР 2020» планує ввозити на митну територію України через митний пост «Одеса» ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюються у проханні службовою особою, яка займає відповідальне становище, надати неправомірну вигоду для себе та третіх осіб за вчинення в інтересах особи, яка надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, та в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення в інтересах особи, яка надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

16.07.2020 у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

17.07.2020 ОСОБА_4 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 368 КК України, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що суд може призначити відносно останнього вказаний вид покарання.

В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 користується автомобілем, який належить його дружині ОСОБА_6 .

Згідно відомостей з Національної автоматизованої інформаційної системи автомобіль «TOYOTA CAMRY», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN (номер кузова) НОМЕР_3 , належить ОСОБА_6 , яка є дружиною підозрюваного ОСОБА_4 .

Згідно з ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи наведене, виникла необхідність у накладенні арешту на майно на спільне сумісне майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належить його дружині ОСОБА_5 .

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, доводи клопотання підтримав в повному обсязі.

Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність власника майна відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Управлінням з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000364 від 15.04.2020 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У ході досудового розслідування 17.07.2020 ОСОБА_4 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 368 КК України, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що суд може призначити відносно останнього вказаний вид покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на спільне сумісне майно, яке належить його дружині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , а саме: 1/2 автомобіля «TOYOTA CAMRY», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN (номер кузова) НОМЕР_3 , встановивши заборону розпоряджатися зазначеним майном, оскільки воно на праві спільної сумісної власності належить підозрюваному, щодо якого здійснюється провадження в рамках якого суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна та метою такого арешту є забезпечення додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Керуючись ст. 170-173, 175, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000069 від 12.07.2016 задовольнити частково.

Накласти арешт на спільне сумісне майно, а саме: 1/2 автомобіля «TOYOTA CAMRY», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN (номер кузова) НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 , яка є дружиною підозрюваного ОСОБА_4 , встановивши заборону розпоряджатися зазначеним вище майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1