Справа № 467/798/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

представника потерпілого юридичної особи ОСОБА_5

в ході розгляду у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінального провадження №0000185, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 травня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Прокурор висунула ОСОБА_4 обвинувачення у тому, що 18 січня 2020 року у неї виник умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном бюджетними коштами у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям шляхом обману, а саме : через подання недостовірних відомостей щодо своїх доходів.

Реалізуючи задумане, ОСОБА_4 18 січня 2019 року з метою незаконного отримання державної допомоги малозабезпеченим сім`ям, прибула до Управління соціального захисту населення Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області, де заповнила заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, що затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 21 квітня 2015 року №441, будучи попередженою про надання повних і достовірних відомостей про доходи і майновий стан членів сім`ї.

У продовження реалізації свого умислу, направленого на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 18 січня 2020 року, у період часу з 08 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не установлено, керуючись корисливими мотивами, умисно, перебуваючи в приміщенні Управління соціального захисту населення Арбузинської РДА Миколаївської області, що знаходиться за адресою : Миколаївська область, смт. Арбузинка, пров. Каштановий, 5, при заповненні «Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги» у розділі ІІ «Доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо, дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей» не зазначила у графі ІІ (вид доходу) щомісячний дохід у виді заробітної плати, отриманий нею від ТОВ «Агрофірма «Евріка» за період з 01 липня 2018 року по 31 грудня 2018 року в сумі 4 304, 59 грн., на підставі чого незаконно, шляхом обману заволоділа грошовими коштами в сумі 1 652,25 грн. в якості безпідставно виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, чим заподіяла матеріальну шкоду державним інтересам в особі Управління соціального захисту населення Арбузинської РДА Миколаївської області у розмірі 1 652, 25 грн.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману.

В судовому засіданні обвинувачена звернулась до суду з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності і закриття провадження у цій справі, посилаючись на те, що вона щиро розкаялась у вчиненому і повністю відшкодувала спричинену шкоду.

Факт відшкодування ОСОБА_4 заподіяної шкоди у розмірі 1 652,25 грн. підтвердила й представник потерпілого юридичної особи Управління соціального захисту населення Арбузинської РДА Миколаївської області.

Прокурор, за таких обставин, вважала наявними правові підстави для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження у даному випадку, так як остання вперше допустила вчинення проступку, щиро розкаялась, в ході досудового розслідування активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки.

Суд, у свою чергу, з`ясувавши позиції учасників кримінального провадження, перевіривши доводи і обґрунтованість заявленого обвинуваченою клопотання, перевіривши наявність/відсутність правових підстав для його задоволення, виходив із такого.

Відповідно до положень ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За роз`ясненням у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

Тож, перевіривши фактичні обставини справи у контексті вказаної правової норми та наведеного роз`яснення ВСУ, суд зважає на таке.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, який згідно ч.2 ст. 12 указаного Кодексу відноситься до проступків.

При цьому, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, а тому слід констатувати факт того, що вона вперше вчинила кримінальний проступок, який, до того ж, згідно Примітки до статті 45 КК України, не відноситься до корупційних правопорушень.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування проступку щиро розкаялась і активно сприяла розкриттю злочину, що, крім цього, підтверджено прокурором в судовому засіданні.

А також обвинувачена повністю відшкодувала завдані нею збитки у розмірі 1 652 грн. 25 коп., що в повній мірі підтвердила представник потерпілого юридичної особи в суді.

Таким чином, суд установив наявність одночасно усіх передумов, які слугують підставою для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, тобто у зв`язку із її дійовим каяттям.

Тож, будучи наділеним правом вирішувати такого роду питання у підготовчому судовому засіданні згідно із п.2 ч.3 ст. 314 КПК України, з`ясувавши позицію обвинуваченої стосовно того, чи дійсно вона визнає себе винною у вчиненні інкримінованого правопорушення, чи засуджує вона свою протиправну поведінку і чи дійсно вона розкаялась, а так само чи розуміє вона наслідки закриття кримінального провадження із підстав, передбачених ст. 45 КК України, зокрема, що останні не є реабілітуючими її, заслухавши думку прокурора та представника потерпілого, які вважали можливим застосування ст. 45 КК України у даному випадку, суд приходить до висновку, що указана правова норма має змогу бути застосована у даному випадку.

Так, згідно п.2 ч.3 ст. 314 КПК України суд вправі прийняти рішення про закриття кримінального провадження, у тому числі, й за наявності підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

У свою чергу, згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 ст. 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З огляду на те, що у даному провадженні є дійними підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, то відповідне клопотання обвинуваченої слід задовольнити, а кримінальне провадження закрити.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Цивільний позов ніким не заявлений.

Наявності речових доказів та процесуальних витрат із обвинувального акта не вбачається.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288, 314, 369 - 372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання обвинуваченої - задовольнити

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України на підставі ст. 45 указаного Кодексу.

Кримінальне провадження №0000185, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 травня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1