печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2019 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала клопотання, адвоката: не з`явився,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Курс», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2018 року за клопотанням Прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0003630 від 13.11.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Курс», звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2018 року за клопотанням Прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0003630 від 13.11.2017 року, на грошові кошти в безготівковому вигляді на загальну суму 1 000 000 грн., які знаходяться на рахунках ТОВ ВКФ «Курс» (), відкритих в наступних банківських установах:

- ПАТ АКБ «Конкорд» (МФО 307350) № НОМЕР_1 ;

- ПАТ «Банк Український Капітал» (МФО 320371) № НОМЕР_2 ;

- ПАТ «Кредобанк» (МФО 325365) № НОМЕР_3 ;

- АТ «Піреус Банк МКБ» (МФО 300658) № НОМЕР_4 .

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки ТОВ ВКФ «Курс» будь-якого відношення до обставин, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, не має; жодній посадовій особі товариства про підозру не оголошено; дані про незаконність походження арештованих грошових коштів стороною обвинувачення не доведено. Крім того, застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження є неспівмірним з завданням кримінального провадження та перешкоджає господарській діяльності товариства.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

В судове засідання особа, яка подала клопотання, адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні представника особи, яка подала клопотання, та прокурора, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2017 року за № 0003630 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, під час досудового розслідування встановлено, що на території міста Києва діє організоване злочинне угрупування, учасники якого організували функціонування «конвертаційного центру», спрямованого на мінімізацію доходів, отриманих в ході протиправних діянь: ухилення від сплати обов`язкових платежів до бюджету, зменшення податкового навантаження на вітчизняні суб`єкти господарської діяльності, проведення безтоварних фінансових операцій з використанням реквізитів фіктивних підприємств. Відомостями, наданими Міжрегіональним оперативним управлінням Офісу великих платників податків ДФС, встановлено низку «сумнівних» СГД з ознаками фіктивності, реквізити яких використовуються в незаконних фінансових операціях, серед яких ТОВ ВКФ «Курс» та інші.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2018 року у справі № 757/41574/18-к задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 та накладено арешт на грошові кошти в безготівковому вигляді на загальну суму 1 000 000 грн., які знаходяться на рахунках ТОВ ВКФ «Курс» (), відкритих в наступних банківських установах:

- ПАТ АКБ «Конкорд» (МФО 307350) № НОМЕР_1 ;

- ПАТ «Банк Український Капітал» (МФО 320371) № НОМЕР_2 ;

- ПАТ «Кредобанк» (МФО 325365) № НОМЕР_3 ;

- АТ «Піреус Банк МКБ» (МФО 300658) № НОМЕР_4 . Заборонено службовим особам та працівникам ТОВ ВКФ «Курс» (), їх представникам та іншим особам за дорученням використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2018 року вбачається, що при накладенні арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ ВКФ «Курс», слідчий суддя виходив з того, що вони є предметом кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та можуть бути використані як речовий доказ у кримінальному провадженні № 0003630 від 13.11.2017 року.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ ВКФ «Курс», на теперішній час відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

Крім того, посилання адвоката ОСОБА_3 на відсутність у посадових осіб ТОВ «ВКФ «КУРС» статусу підозрюваних у кримінальному провадженні № 0003630, що на його думку свідчить про відсутність підстав для накладення арешту на належне цьому товариству майно, то слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що особою, яка звернулась із клопотанням, на даній стадії провадження не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи в застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, з чим закон пов`язує можливість скасування арешту майна, а відтак в задоволенні клопотання cлід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Курс», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2018 року за клопотанням Прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0003630 від 13.11.2017 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1