Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-в/641/295/2020 Справа № 641/5376/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова подання ДУ «Качанівська виправна колонія № 54» про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ вироку Рубіжанського міського суду Луганської області від 05.12.2018 відносно засудженої ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

ДУ «Качанівська виправна колонія № 54» звернулась до суду з поданням про застосування положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 відбуває покарання за ч. 1 ст. 309 КК України.

Прокурор у судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити.

Представник Державної установи «Качанівська виправна колонія № 54» та засуджена ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, надали заяви про проведення судового засідання за їх відсутності.

Згідно з ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Заслухавши думку прокурора, суд прийшов до такого висновку.

Згідно матеріалів, доданих до подання з`ясовано, що вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 21 листопада 2017 року ОСОБА_4 була засуджена за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавленні волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 була звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 05 грудня 2018 року ОСОБА_4 була засуджена за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавленні волі. Відповідно до ст. 71 КК України призначено покарання за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 21 листопада 2017 року у вигляді 2 років позбавлення волі, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання рахується з 30 січня 2019 року.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, згідно положень якого внесені зміни до ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 309 КК України.

Так, частина 1 статті 309 КК України закріплює, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Частина 2 статті 309 КК України встановлює відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Згідно ч. 6 ст. 72 КК України встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Таким чином, вирішуючи питання стосовно приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року суд, з метою недопущення погіршення становища засудженого та виконання вимог ст. 5 КК України дотримується правил співвідношення видів покарань, визначених ст. 72 КК України.

Оскільки призначене вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 21 листопада 2017 року покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, перевищує санкцію статті після набрання чинності Закону № 2617-VIII, оскільки за вищевказаним вироком ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді позбавлення волі, а в редакції КК України після набрання чинності Законом № 2617-VIII, покарання за ч. 1 ст. 309 КК України передбачає максимальне покарання у вигляді обмеження волі, тому суд вважає, що призначене покарання може бути пом`якшеним до 5 років обмеження волі.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

У зв`язку з тим, що у разі здійснення перерахунку до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону строку покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, яка діє на час розгляду клопотання, за правилами ч. 1 ст. 72 КК України, становище засудженої ОСОБА_4 погіршиться у зв`язку з тим, що покарання буде становити 2 роки 6 місяців позбавлення волі, тому суд не має права допустити погіршення становища засудженої порівняно з призначеним їй покаранням.

Крім того, ОСОБА_4 була засуджена вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 21 листопада 2017 року за ч. 1 ст. 309 КК України, а згідно вироку Рубіжанського міського суду Луганської області від 05 грудня 2018 року, ОСОБА_4 10.07.2018 вчинила кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України, а тому така кваліфікуюча ознака, як повторність вчинення кримінального правопорушення присутня в діях останньою.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що підстави для задоволення подання ДУ «Качанівська виправна колонія № 54» про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 відносно засудженої ОСОБА_4 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні подання ДУ «Качанівська виправна колонія № 54» про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ вироку Рубіжанського міського суду Луганської області від 05 грудня 2018 року відносно засудженої ОСОБА_4 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова, а сторонами, які не були присутні у судовому засіданні у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя- ОСОБА_1