Справа № 947/1979/21
Провадження № 1-кс/947/783/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000011 від 03.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, 02.01.2021 р. до ЧЧ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , який просить вжити заходів щодо невстановлених осіб, які 02.01.2021, приблизно о 20:00, знаходячись за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 65, відкрито викрали належні йому речі, а саме 2 зв`язки ключів, документи, мобільний телефон марки "Мі А1", грошові кошти із застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, шляхом нанесення удару кулаком в обличчя. Сума збитків встановлюється.

В ході проведення першочергових слідчих розшукових дій, спрямованих на викриття особи, яка скоїла дане кримінальне правопорушення, було проведено невідкладну слідчу дію, а саме огляд місця події. В ході огляду місця події 22.01.2021, тобто квартири АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Soni», моделі «Xperia», в корпусі чорного кольору, який в подальшому запаковано у спеціальний пакет; мобільний телефон марки «Mi Redmi», в корпусі фіолетового кольору, який в подальшому запаковано у спеціальний пакет; джинси блакитного кольору, які в подальшому запаковано у спеціальний пакет; пару чоловічих кросівок «Stilli», білого кольору, які в подальшому запаковано у спеціальний пакет; бинти синього кольору (два мотки), які в подальшому запаковано у спеціальний пакет; магнітофон чорного кольору марки «Pioner», який в подальшому запаковано у спеціальний пакет,

Дані речі, згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, є тимчасово вилученим майном, оскільки зберігають на собі сліди кримінального правопорушення та використовувались, як засіб вчинення кримінального правопорушення, а тому мають значення для кримінального провадження.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що зазначене у клопотанні майно в подальшому може бути використано, як докази, сторона обвинувачення звертається з клопотанням про накладення арешту на майно.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає поверненню з наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Слідчим суддею встановлено, що подане стороною обвинувачення клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

В порушення вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, стороною обвинувачення в клопотанні не зазначено підстави та мету, а також обґрунтування необхідності накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, стороною обвинувачення, в порушення вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, не зазначено та необґрунтовано, що вказане майно відповідає хоча б одному із вищевказаних критеріїв, не зазначено яке відношення вилучене майно має до кримінального провадження, кваліфікованого за ознаками ч. 2 ст. 186 КК України, отже, відсутні підстави вважати, що вилучені речі є речовими доказами в рамках кримінального провадження.

На підставі викладеного, враховуючи необґрунтованість та вищевказані недоліки клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених в ухвалі слідчого судді недоліків, з встановленням відповідного процесуального строку.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000011 від 03.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1