Справа № 576/507/20
Провадження № 1-кп/576/157/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 серпня 2020 року м. Глухів
Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000217 від 17.03.2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із неповною середньою освітою, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185КК України, -

В С Т А Н О В И В:
13 березня 2020 року (точний час не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи з дозволу власника в будинку, який належить ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, який виник у нього в той же день та час під час перебування в зазначеному будинку, діючи таємно від оточуючих, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_5 , була відсутня вдома та перебувала на роботі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілій матеріальних збитків, та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, біля ліжка в кімнаті залу дістав сумку, що належить ОСОБА_5 , та умисно викрав звідти грошові кошти у сумі 400 гривень двома купюрами по 200 гривень, які належать потерпілій, та які він поклав до своєї кишені, після чого покинув будинок.
Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Внаслідок вчиненого злочину потерпілій ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 400 гривень.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

20 березня 2020 року у м. Глухів між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений. При цьому сторони угоди врахували наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків, які обтяжують покарання, та домовились про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді 80 годин громадських робіт.

20 березня 2020 року у даному кримінальному провадженні складено обвинувальний акт, копія якого вручена ОСОБА_4 .
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України (у редакції, що діяла на момент укладення угоди) є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений беззастережно визнав свою вину, цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені у п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, просила її затвердити.

Прокурор зазначила, що угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України, не заперечувала щодо затвердження угоди про примирення.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні обвинувачений попросив вибачення у потерпілої.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначення останньому узгоджених сторонами виду та міри покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Цивільний позов не заявлено. Речові докази та витрати на проведення судових експертиз відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 20 березня 2020 року про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому КПК України, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1