СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1591/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003891 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22.09.2020 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Середнє, Ужгородського району, Закарпатської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , судимої:

13.11.2018 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 1360 гривень,

яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 та спільно із невстановленими під час досудового розслідування особами, 22.09.2020 року, приблизно о 09.00 годин, маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, перебуваючи у трамваї № 3, помітили особу похилого віку, яка виходила на зупинці громадського транспорту «Романа Роллана», що по бульвару Леся Курбаса, 16-А/2 у м. Києві та вирішили здійснити крадіжку майна даної особи. В подальшому ОСОБА_3 спільно із невстановленими під час досудового розслідування особами, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, де ОСОБА_3 виконуючи свою роль, непомітно для ОСОБА_5 , розстебнула рюкзак, звідки витягла гаманець у якому знаходилось 319 гривень.

Маючи намір таємно викрасти майно, ОСОБА_3 та невстановлені під час досудового розслідування особи, виконавши всі дії, які вважали за необхідні для доведення злочину до кінця, та в подальшому розпорядитись ним на власний розсуд, ОСОБА_3 поклала вищевказаний гаманець до правої кишені власних штанів та направилась до виходу із підземного переходу, де в подальшому була затримана працівниками поліції із викраденим гаманцем та грошима всередині, чим завдала матеріальної шкоди ОСОБА_5 на загальну суму 319 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України за наведених вище обставин визнала в повному обсязі, щиро розкаялася і дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.

Враховуючи те, що обвинувачена не оспорює всі обставини справи, і судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченій положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів до справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 повністю доведена, а кваліфікація її дій за ч.2 ст. 185 КК України вірна, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб (крадіжку).

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, обставини скоєння злочину, враховує особу обвинуваченої, яка на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судима за злочин проти власності, офіційно не працює, її відношення до скоєного. Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є щире каяття. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останньої, судом не встановлено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі.

Поряд з цим суд вважає за можливе перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за необхідне застосувати до нього ст. 75 КК України.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинувачену ОСОБА_3 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченій ОСОБА_3 - особисте зобов`язання - залишити без змін.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- гаманець у якому знаходилось 319 гривень залишити ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1