Справа № 461/5885/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/941/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17 серпня 2020 року про арешт майна,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 в режимі відеоконференції

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою задоволено частково клопотання старшого слідчого ІІ відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_8 про арешт майна.
Накладено арешт на майно, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватись та розпоряджатись вилученими в ході проведення огляду місця події на території біля будинку №9 по вул. Французький Бульвар у м.Одеса, предметами, речами та документами, а саме накладено арешт на накладну видачі відправлень на міжнародне поштове відправлення №CV130345780US; міжнародне поштове відправлення №CV130345780US.
Відмовлено в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон «iPhone X» чорного кольору серії НОМЕР_1 із фізично пошкодженим екраном, який належить ОСОБА_9 .
Контроль за виконанням ухвали покладено на старшого слідчого ІІ відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_10 .
Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що оцінюючи як доказ протокол огляду місця події від 12.08.2020 року, яким вилучено телефон, з огляду на його допустимість, слідчий суддя врахував, що цей телефон є особистою річчю ОСОБА_9 і він вилучений безпосередньо у власника. Однак у протоколі міститься посилання, що телефон вилучений під час огляду місця події . Цей телефон не знаходився на вулиці окремо від власника. Він не є річчю, обіг якої заборонено чи обмежено, або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб, що дозволяло б слідчому вилучити таку річ під час поверхневого огляду. В доданих до клопотання матеріалах відсутні відомості про проведення поверхневого огляду ОСОБА_9 . Останній - не є "місцем події", він є людиною, яка мала при собі особисту річ (телефон). Цю річ можна було вилучати лише при особистому обшуку за наявності на те правових підстав. Однак у доданих до клопотання матеріалах відсутній протокол його затримання, складений відповідно до вимог ст.208 КПК України та який надавав би правові підстави для особистого обшуку (ч. 3 ст. 208 КПК України). Визнання недопустимим такого вагомого доказу, як протокол огляду місця події від 12.08.2020 року, на переконаня суду першої інстанції, зумовлює необхідність відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт вищезазначеного телефону, вилученого таким протоколом огляду.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17 серпня 2020 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Управління СБ України у Львівській області про накладення арешту на предмети та документи, які були виявлені та вилучені 12.08.2020 під час огляду місця події на території біля будинку №9 по вул. Французький бульвар у м. Одеса, задоволити у повному обсязі. Накласти арешт на майно, яке вилучено 12.08.2020 року під час огляду місця події на території біля будинку №9 по вул. Французький бульвар у м. Одеса, а саме: накладну видачі відправлень на міжнародне поштове відправлення №CV130345780US; міжнародне поштове відправлення №CV130345780US; мобільний телефон «iPhone X» чорного кольору серії НОМЕР_1 із фізично пошкодженим екраном, який належить ОСОБА_9 .
В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор ОСОБА_6 покликається на те, що ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17 серпня 2020 року є незаконною в частині відмови в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказаний мобільний телефон.

Зазначає, що слідчим суддею було помилково зроблено висновок про те, що 12.08.2020 року при вилученні згаданого мобільного телефону було проведено особистий обшук, а не огляд місця події.

Так, гідно матеріалів кримінального провадження, після вручення кур`єром служби доставки поштових відправлень ОСОБА_9 міжнародного відправлення №CV130345780US та після того, як останній поставив свій підпис про його отримання, слідчим невідкладно було розпочато слідчу дію, а саме огляд місця події, в ході проведення якої слідчим вилучено накладну видачі відправлень №CV130345780US та міжнародне поштове відправлення №CV130345780US, які знаходились на тротуарі прибудинкової території.
Прокурор наголошує, що ОСОБА_9 добровільно погодився поставити даний телефон на упакування міжнародного поштового відправлення №CV130345780US, а слідчий здійснив його вилучення, про що зазначив у протоколі огляду місця події. Факт добровільної видачі вказаного телефону ОСОБА_9 підтверджується тим, що останній добровільно повідомив слідчому пароль для розблокування телефону.
Вказує, що слідчим суддею помилково зроблено висновок про те, що ОСОБА_9 був затриманий у порядку передбаченому ст.ст.208,209 КПК України. ОСОБА_9 було запропоновано слідчим не залишати місце проведення слідчої дії в порядку, передбаченому ч.6 ст.237 КПК України, якою регламентовано, що слідчий має право заборонити будь-якій особі залишити місце огляду до його закінчення та вчинювати будь-які дії, що заважають проведенню огляду.
Крім того, прокурор зазначає, що вказана слідча дія проведена не стосовно ОСОБА_9 , а лише за його участі, спілкування відбувалося російською мовою, відтак твердження слідчого судді про істотне порушення гарантованих процесуальних прав ОСОБА_9 є помилковим, оскільки спілкування відбувалося на зрозумілій для останнього мові, а заяви про залучення захисника чи перекладача не надходило.
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, думку адвоката ОСОБА_7 про законність судового рішення, перевіривши матеріали скарги та кримінального провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав

Як видно із матеріалів кримінального провадження старший слідчий ІІ відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_11 звернулася до слідчого судді Галицького районного суду м.Львова із клопотанням, погодженим із прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_12 про нпакладення арешту на майно. Свої вимоги мотивувала тим, що 28.07.2020 під час проведення митного огляду міжнародних поштових відправлень у міжнародному поштовому відправленні №CV130345780US, яке слідувало з США в Україну, виявлені підозрілі предмети, які знаходились в закритому металовому сейфі. На підставі цього, було здійснено розкриття вищезазначеного міжнародного поштового відправлення, в якому виявлений закритий металевий сейф чорного кольору. Після застосування спеціальних засобів для його відкриття виявлено вміст, а саме речовини із можливим вмістом канабісу, за результатами чого складений акт на розкриття та перепакування поштового відправлення від 28.07.2020. В подальшому, 28.07.2020 року під час проведення огляду місця події у міжнародному поштовому відправленні №CV130345780US було виявлено з приховуванням від митного контролю у металевому сейфі речовини та предмети із вмістом канабісу. Під час проведеного огляду місця події від 12.08.2020 на території біля будинку №9 по вул. Французький Бульвар у м.Одеса виявлено та вилучено: накладну видачі відправлень на міжнародне поштове відправлення №CV130345780US; мобільний телефон «iPhone X» чорного кольору серії НОМЕР_1 із фізично пошкодженим екраном, який належить ОСОБА_9 ; міжнародне поштове відправлення №CV130345780US.

13.08.2020 року вказані вище, вилучені під час огляду місця події, предмети, речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000062. Враховуючи те, що вказані у даному клопотанні предмети, речі та документи є предметами кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів, є доказами у кримінальному провадженні, необхідні для розкриття кримінального правопорушення,з метою збереження речових доказів.

Слідчий суддя суду першої інстанції, розглядаючи дане клопотання, прийшов до правильного висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення та наклав арешт на майно, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватись та розпоряджатись вилученими в ході проведення огляду місця події на території біля будинку №9 по вул. Французький Бульвар у м.Одеса, предметами, речами та документами, а саме наклав арешт на накладну видачі відправлень на міжнародне поштове відправлення №CV130345780US; міжнародне поштове відправлення №CV130345780US та відмовив в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон «iPhone X» чорного кольору серії НОМЕР_1 із фізично пошкодженим екраном, який належить ОСОБА_9 .

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальнй конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.3 ст.62 Конституції та відповідно до рішення Конституційного Суду від 20.10.2001 №12-рп/2011 обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ст.86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку,встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний для прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Стаття 94 КПК передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

А тому, на думку колегії суддів, слідчий суддя задовольнивши клопотання слідчого про арешт майна частково та наклавши арешт на накладну видачі відправлень на міжнародне поштове відправлення №CV130345780US; міжнародне поштове відправлення №CV130345780US вірно врахував правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особами кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з метою збереження вилучених речей у якості речових доказів.

Що стосується доводів апелянта щодо незаконності ухвали в частині відмови у накладенні арешту на мобільний телефон «iPhone X» чорного кольору серії НОМЕР_1 із фізично пошкодженим екраном, який належить ОСОБА_9 , колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки слідчий суддя оцінюючи як доказ протокол огляду місця події від 12.08.2020 року, яким вилучено телефон, з огляду на його допустимість, вірно врахував те, що цей телефон є особистою річчю ОСОБА_9 і він вилучений безпосередньо у власника. Однак у протоколі міститься посилання, що телефон вилучений під час огляду місця події. Цей телефон не знаходився на вулиці окремо від власника. Він не є річчю, обіг якої заборонено чи обмежено, або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб, що дозволяло б слідчому вилучити таку річ під час поверхневого огляду. В доданих до клопотання матеріалах відсутні відомості про проведення поверхневого огляду ОСОБА_9 . Останній - не є "місцем події", він є людиною, яка мала при собі особисту річ (телефон). Цю річ можна було вилучати лише при особистому обшуку за наявності на те правових підстав.

Верховний Суд уже визнавав неприпустимість проведення обшуку під виглядом огляду місця події, оскільки таким чином нівелюються вимоги судового контролю, передбачені в ст.233, ч.2 ст.234 КПК.

Відповідно до згаданих положень отримані внаслідок такої слідчої дії докази є недопустимими й не можуть бути використані судом при прийнятті рішення.

Згідно зі ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного й сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку провизнання недопустимим такого вагомого доказу, як протокол огляду місця події від 12.08.2020 року, що зумовлює необхідність відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт вищезазначеного телефону, вилученого таким протоколом огляду.

Крім того, на думку апеляційного суду, слідчий суддя прийшов до вірного переконання про те, що органами досудового розслідування було істотно порушено гарантовані процесуальні права ОСОБА_9 , так як останній являється громадянином РФ та США, який не володіє українською мовою, а відповідно до п.4 ч.2 ст.52 КПК України обов`язкова участь захисника передбачена в разі, якщо особа відносно якої здійснюються процесуальні дії не володіє мовою, якою здійснюється кримінальне провадження.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що дана ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17 серпня 2020 року є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає, а тому відмовляє прокурору ОСОБА_6 у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17 серпня 2020 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді