Справа № 185/8183/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді кримінальне провадження № 0000119 від 14 серпня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Златоуст Челябінської області, Російська Федерація, громадянина України, маючого освіту середню спеціальну, одруженого, працюючого в організації «Павлоградська дистанція колії № 7» на посаді оператора дефектошкопного візка, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України

за участі:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в липні 2020 року (більш точної дати та часу не встановлено)в ході незаконного вирощування рослин конопель, маючи злочинний умисел спрямований на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу «канабіс» без мети збуту, для особистого вживання шляхом паління, перебуваючи на території своєї присадибної ділянки, розташованої на території домоволодіння буд. АДРЕСА_1 , та реалізуючи свій злочинний умисел, всупереч ЗУ «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 року, незаконно придбав - зірвав гілки та листя рослини коноплі з раніше вирощених ним рослин, які в подальшому переніс до господарського приміщення (сараю) вказаного домоволодіння, де висушив їх та шляхом механічного подрібнення за допомогою сили рук, незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною масою 212,356 г (в перерахунку на суху речовину 192,575 г), який незаконно зберігав в тому ж приміщенні та частину при собі в особистому одязі для власного вживання, без мети збуту.
13.08.2020 року, в період часу з 17 години 03 хвилин до 18 години 37 хвилини, в ході проведення обшуку території домоволодіння АДРЕСА_1 в особистих речах ОСОБА_3 та у господарському приміщенні (сараї) виявили та вилучили подрібнену речовиною рослинного походження загальною масою 212,356 г., яка є канабісом, що відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 року (із змінами та доповненнями) заборонений. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 192,575 г.
Таким чином, ОСОБА_3 незаконно придбав, виготовив, зберігав за місцем свого мешкання особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною 212,356 г., що в перерахунку на висушену речовину становить 192,575г.
Ознаки встановлених судом діянь відповідають ознакам кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Дії ОСОБА_3 , кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
27 листопада 2020року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення.

ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального правопорушення. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди у вигляді обмеження права оскаржити вирок згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а також відмови від судового розгляду, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та відмову допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Також зазначив, що він придбав насіння рослини конопель і посіяв у себе на городі для особистого вживання, бо в нього проблеми з печінкою. Потім літом в липні зрізав частину та висушив руками, перетер та зберігав для особистого вживання без мети збуту. З вагою наркотичного засобу погоджується. Розкаюється у вчиненому.
Також судом досліджено документи стосовно долі речових доказів та вартості проведеної експертизи, характеризуючі дані щодо обвинуваченого.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, від яких потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Тому суд приходить до висновку, що умови угоди не порушують інтереси сторін і відповідають інтересам суспільства, обвинувачений взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та присутні фактичні підстави для визнання його винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, що встановлено під час допиту обвинуваченого.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, та наявні всі правові та фактичні підстави для затвердження угоди.

Крім того, відповідно до укладеної угоди, сторони погодили покарання відповідно до санкції за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі 75 КК України погоджено звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном на один рік з покладенням на нього обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Обвинувачений пояснив, що він розуміє визначене покарання.

Оцінюючи узгоджене покарання на відповідність чинному КК України, суд приходить до висновку, що таке покарання з урахуванням особи обвинуваченого та пом`якшуючих обставин може бути призначено. Так, обвинувачений визнав вину повністю, розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується задовільно, обтяжуючі обставини відсутні.

Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Судові витрати складають 1307,60 грн., які під час досудового розслідування затрачені на проведення експертизи наркотичних засобів.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та ОСОБА_3 від 27 листопада 2020 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, зобов`язавши його згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного бюджету витрати за проведення експертизи наркотичних засобів у розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 коп..

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_3 не обирати.

Речовий доказ:

- речовини зеленого кольору рослинного походження, у сухому подрібненому стані, загальною масою 192,575 г., які перебувають у камері зберігання речових доказів Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до квитанції № 000890, - знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав призначення покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1