УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003029 від 06.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -

встановив:

Слідчий звернулася до слідчого судді з вказаним клопотанням, в якому зазначила, що під час несення служби від оперативного джерела отримано інформацію про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , в нежитловому приміщенні, розміщеному на першому поверсі, всупереч вимогам ЗУ «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор», надається доступ до азартних ігор.

Дане повідомлення було зареестроване в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003029 від 06.07.2020 року.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів від оперативного джерела отримано інформацію про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться нежитлове приміщення, розміщене на першому поверсі, яке використовують для зайняття гральним бізнесом, всупереч вимогам статті 1 ЗУ «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор».

Вказане приміщення, згідно отриманої інформації, обладнане гральними автоматами та іншим обладнанням, яке забезпечує функціонування даного закладу а саме: меблями, камерами відеоспостереження. Також, згідно отриманої інформації, у вказаному закладі, що розташований по вищевказаній адресі, наявні працівники, які забезпечують обмежений доступ громадян до приміщення грального закладу та гральних автоматів, розмінюють гравцям грошові кошти, надають допомогу у прийнятті ставок, а також здійснюють видачу грошових виграшів переможцям азартних ігор, забезпечуючи своїми діями умови для грального бізнесу, виконуючи тим самим діяльність по наданню можливості доступу до азартних ігор на гральних автоматах.

В ході перевірки отриманої інформації, здійснено виїзд за вказаною адресою та встановлено, що дійсно за адресою: АДРЕСА_1 , на першому поверсі будинку знаходиться нежитлове приміщення, в якому невстановлені особи організували діяльність грального бізнесу. У вказане приміщення здійснюють пропуск осіб виключно після стуку в двері до вказаного закладу та демонстрації грошових коштів.

Також, встановлено відвідувачів вказаного закладу гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 , які були допитані в якості свідків. В ході допитів свідки повідомили, що дійсно відвідували заклад «RANDEVU 24/7», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Під час відвідування вказаного вище закладу, службовими особами даного закладу було надано доступ до азартних ігор, через так звані ігрові автомати.

18.09.2020 року Богунським районним судом м.Житомира № 295/11367/20 було надано дозвіл на проведення обшуку у нежитловому приміщенні, що за адресою: АДРЕСА_1 .

18.09.2020 року проведено обшук у нежитловому приміщенні, що за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали Богунського районного суду м.Житомира № 295/11367/20 від 18.09.2020 року, в якому невстановлені особи організували діяльність грального бізнесу, було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області майно, що використовувалося у сфері грального бізнесу (комп`ютерні монітори, системні блоки, комп`ютерну гарнітуру, чорнову документацію і т.д.).

Під час проведення обшуку, оперативними працівниками були допитані в якості свідків присутні особи, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , які зазначили, що дійсно, перебуваючи в закладі, що за адресою: АДРЕСА_1 , їм було надано доступ до азартних ігор.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відомості про право власності на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що саме в нежитловому приміщенні, загальною площею 923,1 кв. м, багатофункціональний комплекс, реєстраційний номер майна 789206, який належить на праві власності ОСОБА_10 , здійснюється діяльність осіб, які надають доступ населенню до азартних ігор.

12.10.2020 року, відповідно до ст. 98 КПК України, приміщення, що за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення, загальною площею 923,1 кв. м, багатофункціональний комплекс, реєстраційний номер майна 789206, визнано речовим доказом.

На цей час, виникла необхідність у збереженні речового доказу у вигляді нежитлового приміщення, розташованого на першому поверсі, за адресою: АДРЕСА_1 , вищевказане приміщення використовують для зайняття гральним бізнесом, всупереч вимогам статті 1 ЗУ «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор».

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відомості про право власності на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_10 ( АДРЕСА_2 ).

В судове засідання слідчий не з?явилася, що не перешкоджає розгляду клопотання.

З метою необхідності забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення власника майна.

Вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим в клопотанні зазначено, що у органів досудового розслідування є підстави вважати, що набуття у власність вказаного нежитлового приміщення є результатом незаконної діяльності. Підставою для накладення арешту на майно, є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказами вчинення злочину із наведених у клопотанні обставин.

Проте, з клопотання та доданих до нього матеріалів, не вбачається, що нерухоме майно, на яке слідчий просить накласти арешт, набуте у власність в результаті незаконної діяльності чи є доказом вчинення злочину.

Крім того, слідчий в клопотанні зазначає, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Незважаючи на те, що слідчим було винесено та долучено до клопотання копію постанови про визнання предметів речовими доказами у кримінальному провадженні від 12.10.2020 року, нерухоме майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки не є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, грошами, цінностями та іншими речами, набутими кримінально протиправним шляхом або отриманими юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а це означає, що на вказане майно не може бути накладено арешт, з метою збереження речових доказів, та воно не може бути використано як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України слідчий суддя, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003029 від 06.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1