Справа №333/4730/20
Провадження №1-кс/333/910/20
УХВАЛА

Іменем України
01 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштований, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01.09.2020 слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВПР ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що29 серпня 2020 року, в період часу з 21.00 до 21.30, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на біля будинку № 3 по вулиці Космічна у місті Запоріжжі, під час словесного конфлікту, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин до своєї знайомої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи прямий умисел на умисне вбивство останньої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажаючи їх настання, кулаками правої та лівої руки наніс не менше п`яти ударів в життєво важливі органи - в області голови та тулубу, а також не менше п`яти ударів правою ногою в область тулубу потерпілої ОСОБА_8 , внаслідок чого спричинив потерпілій закриту черепно-мозкову травму, забій скроневої ділянки зліва, тупу травму живота, перелом ребер зліва.
Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для заподіяння смерті ОСОБА_8 , але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілій була надана своєчасна медична допомога.
30.08.2020 о 19 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, безпосередньо після вчинення злочину у зв`язку з тим, що свідки, сукупність ознак на тілі, одязі та місці події вказували на те, що саме ця особа щойно скоїла вказане кримінальне правопорушення.
30.08.2020 в ході протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 та ст. 236 КПК України, у присутності понятих, було здійснено обшук затриманої особи, а саме ОСОБА_5 , під час якого було виявлено та вилучено туфлі сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, які упаковано до картонної коробки.
31.08.2020 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Допитана в якості свідка ОСОБА_9 , 1957 р.н. пояснила, що 29.08.2020 приблизно о 21.30 годині, вона проходила біля гаражів, які розташовані неподалік будинку АДРЕСА_2 , де на землі побачила лежачу раніше невідому жінку. Остання знаходилась без свідомості, у зв`язку з чим вона викликала співробітників поліції та співробітників швидкої медичної допомоги. По приїзду швидкої медичної допомоги також підійшов раніше не відомий чоловік, який відрекомендувався знайомим даній жінці та пояснив, що у неї приступ, але згодом пояснив, що у них виникла сварка та він їй наніс удари.
Вина ОСОБА_5 у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, в повній мірі підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом опитування ОСОБА_5 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_5 , в ході якого вилучено туфлі сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору.
Слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому як запобіжний захід тримання під вартою відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України з наступних підстав та ризиків, передбачених ч. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може:
1) переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_5 не має стійких соціальних зав`язків у м. Запоріжжі (не одружений, за місцем мешкання не зареєстрований, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей та неодноразово раніше засуджений, офіційно не працевлаштований);
2) незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні;
3) вчинити інше кримінальне правопорушення.
На підставі вищевказаної інформації, враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, який згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, слідство приходить до висновку, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного, підстави та ризики, які існують, оскільки інші запобіжні заходи не обмежують пересування особи та не можуть у повному обсязі запобігти зазначеним ризикам
В судовому засіданні, слідчий ОСОБА_4 у повному обсязі підтримав клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні стверджувала, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний в ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою. Просили застосувати більш м`який домашній арешт з носінням електронного засобу контролю.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, доводи прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом було встановлено, що 30.08.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України (кримінальне провадження №0002273).

Клопотання слідчого, погодженого із прокурором, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_7 щодо вручення йому 01.09.2020 об 13 год. 15 хв. копію клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом опитування ОСОБА_5 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_5 , в ході якого вилучено туфлі сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору.

30.08.2020 о 18 год. 30 хв., ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, безпосередньо після вчинення злочину.

31.08.2020 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію не винуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 (вчинив тяжкий злочин із застосування насильства проти життя та здоров`я потерпілого), дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, раніше судимий.

Також слідчий суддя враховує вік підозрюваного, стан його здоров`я, міцних соціальних зв`язків та відсутність постійного стабільного джерела доходу, що дає підстави дійти висновку про наявність ризику вчинення іншого злочину. Крім цього, злочин за яким підозрюється ОСОБА_7 являється тяжким і передбачає покарання до 15 років позбавлення волі, тому слідчий суддя вважає, що існує ризик переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Подвезько проти України» крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованого ОСОБА_7 злочину, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним.

Також з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність таких даних для оцінки поведінки підозрюваного належною при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

В ході розгляду клопотання підозрюваним не надано слідчому судді доказів в обґрунтування доводів про відсутність у підозрюваного ОСОБА_7 наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також наміру вчинення іншого злочину.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовує можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий судця вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу,

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_7 вчинив злочин проти життя та здоров`я людини, тому враховуючи, той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_7 підпадає під перелік злочинів, визначених ч.4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів до 30.10.2020. Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислюється з моменту його фактичного затримання 30.08.2020 о 09 год. 00 хв.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МЮУ.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського
районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1