Провадження № 1-кс/638/2452/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2020 слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002814 від 14.08.2020, про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, розлученої, маючої вищу освіту, тимчасово не працевлаштованої, малолітніх дітей не маючої, зареєстрованої і фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

встановив:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 .
Клопотання обгрунтоване наступними обставинами.
ОСОБА_4 підозрюється в тому, що працюючи на посадві виконуючого обов`язки начальника Управління Державного комітету України із земельних ресурсів (Держкомзему) у м. Харкові, будучи службовою особою, 31.03.2011 ОСОБА_4 , в службовому кабінеті, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , розглядала проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :14:006:0150, площею 0,10 га, та земельної ділянки для відведення садівництва за рахунок земель житлової та громадської забудови №:14:006:0151, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , розроблений та затверджений з порушенням вимог ст. 28 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів»; п.1 1 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 №1045, п. 2 наказу Держкомстату від 05.11.1998 №377 «Про затвердження форм державної статистичної звітності з земельних ресурсів та Інструкції з заповнення державної статистичної звітності кількісного обліку земель (форми №№6-зем, ба-зем, 6б-зем, 2 зем)», розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 №610-р та іншими нормативно-правовими актами, які діяли у відповідний період
Незважаючи на порушення вимог законодавства, допущені під час складання та оформлення проекту землеустрою, які носять очевидний характер, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на зловживання службовим становищем, діючи умисно, всупереч інтересам служби, разом з невстановленою в ході проведення досудового розслідування особою в інтересах третіх осіб, розглянувши вказаний проект землеустрою, підписала та затвердила висновок №277/11 від 31.03.2011 за вихідним №1210/07, згідно з яким земельні ділянки, наведені в проекті землеустрою, надаються за рахунок земель житлової та громадської забудови та земель сільськогосподарського призначення, що суперечить даним державної статистичної звітності за формою 6-зем, що стало підставою погодження проекту землеустрою та підтвердження можливості відведення вищевказаних земельних ділянок у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення садівництва, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , та фактично є державною власністю і не перебувають у власності територіальної громади м. Харкова (комунальній власності), чим використала свої повноваження по погодженню документації по вилученню, наданню та відчуженню земель, підписанню висновку та іншої технічної документації всупереч інтересам служби, спрямованим на організацію і забезпечення ведення державного земельного кадастру та координацію роботи з підготовки земельно-кадастрової документації, внаслідок чого порушила вимоги наведених законодавчих актів в галузі земельних правовідносин.
Слідчий вказує, що в результаті умисних протиправних дій заступника начальника Управління Держкомзему у м. Харкові ОСОБА_4 , які вполягали у підписанні та затвердженні Висновку №277/11 від 31.03.2011 за вихідним 1210/07, були порушені норми земельного законодавства та інші нормативно-правові акти, які діяли у відповідний період часу, а проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок з кадастровим номером :14:006:0150, та кадастровим номером :14:006:0151 ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та ведення садівництва, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , став підставою для передачі у власність ОСОБА_6 вказаних земельних ділянок, що призвело до вибуття із загальнодержавної власності земельних ділянок лісового фонду, які в подальшому відповідно до рішення 6 сесії Харківської міської ради 6 скликання «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» від 06.04.2011 №232/11 ОСОБА_6 передано у власність земельні ділянки з кадастровим номером :14:006:0150 та з кадастровим номером :14:006:0151 за вищезазначеною адресою.
Посилаючись на інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, слідчий вказує, що земельні ділянки з кадастровими номерами :14:006:0150, :14:006:0151 належать ОСОБА_6 на праві приватної власності.
Слідчий вказує, що ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером :14:006:0150, яка розташована за адресою, АДРЕСА_3 , станом на 06.04.2011 складає 236549 грн. Ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1200 га з кадастровим номером :14:006:0151, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 06.04.2011 складає 283859 грн.
Таким чином, вказує слідчий, наведені протиправні дії заступника начальника Управління Держкомзему у м. Харкові ОСОБА_4 призвели до незаконного вилучення з державної власності земель, які знаходяться на праві постійного користування у Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція», підтвердженого планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування, відповідно до п.п. З, 5 розділу VIII Прикінцеві положення Лісового кодексу України в загальній площі 0,1 га, та 0,12 га, чим заподіяно зазначеному підприємству матеріальну шкоду, яка, згідно з висновку експертів за результатами проведення судової експертизи з питань землеустрою та оціночно-земельної експертизи №21900/11462/11463/11464/11465/11466/11467 від 09.07.2020, виконаної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, складає 520408 грн., що згідно з приміткою до ст. 364 КК України є тяжкими наслідками.
17.08.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби (зловживання службовим становищем), скоєне за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки.
Слідчий стверджує про існування відносно ОСОБА_4 ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 на території м. Харкова не має стійких соціальних зв`язків, вчинила тяжке умисне кримінальне правопорушення проти власності, і, усвідомлюючи міру покарання, вона може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінального покарання, яке передбачає позбавлення волі на строк від трьох до шести років;
- незаконно впливати на потерпілих, свідків, оскільки ОСОБА_4 відомі адреси проживання свідків, які під її впливом можуть змінити показання у кримінальному провадженні;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Слідчий вказує, що підозрювана вчинила тяжкий злочин, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років; будучи непрацевлаштованою, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, можливість переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, може покинути територію м. Харкова та Харківської області з метою уникнення кримінального покарання.
Посилаючись на доведеність обгрунтованої підозри та фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість та особисту ситуацію підозрюваної, слідчий вважає, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваної має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити з наведених в ньому підстав.
Підозрювана, її захисник проти задоволення клопотання заперечували.
Захисник подав письмові заперечення, якими просив в задоволенні клопотання слідчого відмовити, посилаючись на те, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, є необгрунтованою, оскільки виходячи з тексту повідомлення про підозру об`єктивною стороною злочину є розгляд, підписаний та затвердження ОСОБА_4 проектів землеустрою, які нібито складені землевпорядною організацією з порушенням вимог земельного законодавства. При цьому, встановлені порушення не мають жодного відношення до порушень вимог законодавства щодо погодження проекту з органами лісового господарства вони не були встановлені під час проведеної комплексної судової експертизи з питань землеустрою та оціночно-земельної експертизи від 30.06.2020 за №21900/11462/11463/11464/11465/11467. Зокрема, по всім земельним ділянкам, по яким проводилась експертиза землевпорядної документації, експерт дійшов до висновку, що всі проекти пройшли погодження, передбачені вимогами земельного законодавства та іншими нормативними документами з питань землеустрою та землекористування. Проекти затверджені згідно вимог законодавства. Недоліки виявлені експертом у документації з землеустрою пов`язані з правилами оформлення проектів відводу та складом документації, до яких ОСОБА_4 не має жодного відношення, оскільки контроль за діяльністю землевпорядних організацій здійснював на той час Держкомзем. Документ на який посилається експерт - Еталон проекту відводу 1999 року - має виключно рекомендований характер, оскільки не має статусу нормативного акту, не затверджений в належний спосіб.
Захисник вказує, що прокурором не надано жодного доказу в обгрунтуванні підозри. До клопотання навіть не долучені висновки, які були підписані підозрюваним; долучена частина експертизи, яка напроти вказує на відсутність порушень саме в діях підозрюваного.
Адвокат зазначає, що по всім земельним ділянкам, вказаним у підозрі, рішеннями Харківської міської ради було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку. Пропозиція меж та розмірів земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розроблялась та затверджувалась Управлінням містобудування та архітектури. При чому, вказана Пропозиція меж та розмірів земельних ділянок містить у своєму складі викопіювання з генплану міста з зазначенням запланованого розташування вказаних земельних ділянок та погоджені начальником відділу генплана м. Харків та районного архітектора, що свідчить про відсутність у вказаних посадових осіб органів державної влади або місцевого самоврядування будь-якої інформації про перебування у постійному користуванні земельних ділянок у користуванні лісгоспу, та відповідність розміщення ділянок та запроектованого їх цільового використання Генплану м. Харків.
Посилаючись на ст. 118 ЗК (станом на 2012 р.), ст. 1 ЗУ «Про землеустрій», ст. 9 ЗУ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», адвокат вказує, що нормативно не передбачено проведення робіт із землеустрою будь-якими іншими неліцензованими суб`єктами, як то органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами. В повноваження управління Земельних ресурсів, яке очолювала ОСОБА_4 , не входить обстеження та інші види робіт з землеустрою.
Адвокат вказує, що погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами є складовою частиною кадастрової зйомки земельної ділянки, проводиться на стадії формування проекту відведення земельної ділянки до його розгляду та погодження компетентними органами державної влади та місцевого самоврядування, а також розгляду і затвердження суб`єктом владних повноважень по розпорядженню земельними дізянками. Погодження меж вказаних земельних ділянок здійснювалося відповідно до виконаних землевпорядними ліцензованими організаціями матеріалів Проектів відведення земельних ділянок, а також згідно наявних в Управлінні Держкомзему у місті Харків облікових даних щодо оформлення документів на використання земельних ділянок, наявної землевпорядної документації та картографічних матеріалів, які не містили будь-якої інформації про приналежність вказаних земель лісгоспу.
Крім того, зазначає захисник, органом досудового розслідування не надано жодних доказів того, що спірна земельна ділянка має хоч якесь відношення до земель лісгоспу. Виявлені слідством планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, а саме викопіювання кварталу, на які слідство посилається як на документ, що підтверджує право користування лісхозу на спірні землі, не можна вважати належним доказом, оскільки не містить будь-яких погоджень. Матеріали лісовпорядкування не оформлені у відповідності до ст. 94 ЛК України, не затвердженні державними органами лісового господарства за погодженням з місцевими Радами народних депутатів та органами охорони навколишнього природного середовища, як цього вимагає ч. 4 ст. 48 Лісового кодексу України.
Також адвокат вказує, що органом досудового розслідування не надано документ (рішення), який би свідчив про надання земель в постійне користувапня лісгоспу, відповідно до якою взагалі виготовлялися планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. В доданих до клопотання матеріалах відсутні документи, які підтверджували б саме надання Харківською міською радою будь-якому держлісгоспу земельної ділянки в Київському районі міста Харкова у постійне користування, а також докази віднесення цієї земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення.
На підставі викладеного адвокат вважає, що інформація та факти, наведені стороною обвинувачення у своєму клопотанні не можуть свідчити про вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. З64 КК України.
Також захисник вказує, що клопотання слідчого містить лише звичайний перелік законодавчих підстав. Вказівка на існування ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду вважає надуманою та такою, що не підтверджується жодним належним доказом. Навпаки, вказує адвокат, сумлінна поведінка ОСОБА_4 свідчить про протилежне. Її поведінка спрямована на сприяння органам досудового розслідування якнайшвидше встановити фактичні обставини справи та у підсумку довести свою непричетність до кримінального правопорушення. Так, ОСОБА_4 одразу з`явилася для пред`явлення підозри, навіть без належним чином оформленого повідомлення про виклик, раніше за телефонним дзвінком з`являлась для надання свідчень у якості свідка в цьому ж кримінальному провадженні, не ухилялася від жодної слідчої дії.
Адвокат вважає посилання слідчого на те, що ОСОБА_4 інкримінується тяжкий злочин, в зв`язку з чим у неї існує мотив для переховування від слідства і суду, безпідставним, оскільки слідство пов`язує час та дату вчинення злочину з конкретними подіями, а саме підписом ОСОБА_4 висновків, що мало місце майже 10 років тому, а отже, з огляду на положення ч. 1 ст. 49 КК України, ОСОБА_4 набуде статусу особи, яка підлягає звільненню від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності. Тому посилання слідчою на тяжкість вчиненого злочину, як на підставу переховування від слідства і суду, адвокат вважає необгрунтованим.
Щодо посилання слідчою на наявність ризику незаконного впливу з боку ОСОБА_4 на свідків, захисник вказує, що жодного показу свідку, який би міг свідчити про її винуватість у вчиненні інкримінованого злочину матеріали досудового розслідування не містять; будь-які заяви чи повідомлення свідків по даному кримінальному провадженню щодо впливу підозрюваного на них відсутні.
Також адвокат вказує, що слідством не наведено жодної конкретної обставини, яка б свідчила про доведеність існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, на який посилається в своєму клопотанні слідчий.
В зв`язку з викладеним адвокат вважає, що існування ризиків в клопотанні слідчого не обгрунтовано та не доведено відповідними матеріалами, як того чітко вимагають положення кримінального процесуального законодавства України, а саме згідно ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити не лише наявні ризики, а також обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про їх наявність з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини.
Адвокат зазначає, що слідчим не було проаналізовано та доведено, що до ОСОБА_4 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.
Захисник вважає докази вчинення ОСОБА_4 злочину сумнівними та вважає їх припущенням. Тяжкість покарання інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зазначає захисник, фактично є єдиною обставиною, на яку слідчий посилається з метою доведення необхідності застосування запобіжного заходу. Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, захисник вказує, що сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є одним з визначальних елементів при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності застосування запобіжного заходу.
Також адвокат вказує, що ОСОБА_4 є добропорядною людиною, кваліфікованим, надійним фахівцем, за що неодноразово заохочувалася відзнаками Харківської міської ради, центральними органами виконавчої влади України. Вона має фахову вищу освіту, значний трудовий стаж, до дисциплінарної відповідальності ніколи не притягувалася, стягнень та зауважень не мала, раніше не судима. Підозрювана доглядає та утримує свою матір, яка є непрацездатною особою у зв`язку із інвалідністю та похилим віком. ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання. В найближчому часі їй необхідно буде робити операцію на очах.
Посилаючись на те, що стороною обвинувачення не доведено наявність обгрунтованої підозри, не підтверджено жодними доказами наявність ризиків та не надано належної оцінки обставинам, визначеним в ст. 178 КПК України, а також не надано достатнього обгрунтування того, що застосувати до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не вбачається можливим, захисник вважає, що правових підстав для задоволення клопотання слідчого немає.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється в скоєнні злочину, передбачениого ч. 2 ст. 364 КК України. Повідомлена їй підозра обґрунтована доказами, які підлягають дослідженню та оцінці під час досудового слідства та судового розгляду.
Слідчий просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вірогідність, що ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В клоопотанні слідчий зазначає на неможливість застосування бiльш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваної, але на підтвердження цих доводів взагалі не наводить жодних доказів і обґрунтувань.
Однак, з такими висновками погодитись не можливо.
Слід враховувати данні про особу підозрюваної, яка раніше не судима, має постійне місце прожимвання, перебуває на обліку у відділі соціальної допомоги управління соціального захисту населення Адміністрації Московського району ХМР та отримує допомогу: компенсаційні виплати непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю І групи, а також за особою похилого віку, яка досягла 80-річного віку, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 28.12.2018 по 28.06.2025; ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , треба вважати, що до ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний заход, більш м`який, аніж тримання під вартою.
При цьому також слід врахувати, що з моменту вчинення дій, які інкримінуються ОСОБА_4 , минуло майже 10 років. За цей час відсутні будь які данні про вчинення нею інших протиправних дій.
ОСОБА_4 дійсно підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Однак кінцеве рішення по справі ще не прийнято, її провина у вчиненні злочинів на теперішній час не встановлена.
Виходячи з викладеного, суд вважає, що запобігання наведеним ризикам можливе шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, і вважає можливим застосувти домашній арешт.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 194 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.
Обрати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід в вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваній залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22:00 год. до 06:00 год. кожної доби.
Зобов`язати ОСОБА_4 з`являтися за кожною вимогою суду чи іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Строк дії ухвали визначити до 28.11.2020.
Копію ухвали направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення їй копії ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав «___» _______2020 ( ОСОБА_4 )