Справа № 206/5772/20
Провадження № 1-кп/206/81/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" січня 2021 р. Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, обвинувальний акт по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000878 від 09.12.2020 та угоду про визнання винуватості від 18.01.2021 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, проживаючого та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника-адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 08.12.2020 приблизно о 13 годині 40 хвилин, проходив повз будинок АДРЕСА_2 , де він звернув увагу на відсутність вхідної хвіртки до території домоволодіння. В цей час у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, а саме на крадіжку майна, яке знаходиться на горіщі вказаного домоволодіння.

08.12.2020 року, близько 13 годин 45 хвилин, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , тим самим незаконно проник на територію вказаного домоволодіння. Далі, ОСОБА_3 піднявся по металевим сходам, після чого, через незачинені дерев`яні двері зайшов до нежитлового приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, у той же день та час, ОСОБА_3 , перебуваючи на горищі, розташованого над будинком, який знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_2 , та побачив там: тачку-сумку на колесах типу «Кравчучка», каструлю з нержавіючої сталі об`ємом 7-8 літрів та 3 кілограми часнику, що належать ОСОБА_6 , які він визначив об`єктами свого злочинного посягання.

Доводячи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, до кінця, у той же час, перебуваючи у тому ж місці, ОСОБА_3 таємно, викрав тачку-сумку на колесах типу «Кравчучка», каструлю з нержавіючої сталі об`ємом 7-8 літрів, 3 кілограми часнику, після чого тримаючи викрадене у руках направився в бік виходу з території домоволодіння, проте не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений співробітниками УПП в Дніпропетровській області на території домоволодіння АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_3 , з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дії, які вважав необхідними для доведення свого кримінального правопорушення до кінця.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №4284/20 від 10.12.2020, міг заподіяти потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 578 грн.00 коп.

18.01.2021 між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні під № 0000878 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 467,469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Потерпіла ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву, в якій зазначила, що надає добровільну згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 за ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено покарання ОСОБА_3 за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним іспитовим строком на 1 (один) рік, та покласти на нього обов`язки, відповідно п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди з підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, надана письмова згода потерпілої ОСОБА_6 , а тому просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник-адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просять вказану угоду з прокурором затвердити та призначити йому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Враховуючи викладене, та те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди. За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, за яким належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання. Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Питання речових доказів, суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України. Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 342,350,373,374,474-475,124 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18.01.2021 між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні під № 0000878.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 18.01.2021 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі п.п.1,2 ч.1, п. 2 ч.3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на користь судового експерта ОСОБА_7 (свідоцтво №1886 від 09.06.2017) за проведення судово-товарознавчої експертизи №4284 від 10.12.2020 суму у розмірі 320 гривень 00 копійок, реквізити: розрахунковий рахунок КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_1 , номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 (т.1 а.п. 19).
Речові докази: тачку сумку на колесах типу «Кравчучка», каструлю з нержавіючої сталі об`ємом 7-8 літрів, 3 кілограми часнику, які визнані речовим доказом, відповідно до постанови про визнання речових доказів від 11.12.2020 (т.1 а.п.22), передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , згідно з зберігальної розписки (т. 1 а.п.23) повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію Вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1