№ 1-кс/755/4244/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку 2015 року народження, без місця реєстрації в Україні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у кримінальному проводженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000714 від 19.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 .
Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 07.08.2013 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вирішив вчинити напад з метою заволодіння чужим майном.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підійшли до вхідних дверей приміщення нотаріальної контори, що розташована на 1 поверсі будинку АДРЕСА_2 та діючи узгоджено, у відповідності до розподілених ролей, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 , зайшли до приміщення вище вказаної нотаріальної контори, а ОСОБА_7 , залишився на території, прилеглій до вказаного будинку з метою попередження появи працівників міліції або сторонніх осіб, а також забезпечення транспортного засобу для залишення місця вчинення кримінального правопорушення.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на напад з метою заволодіння чужим майном, діючи узгоджено, у відповідності до попередньо розподілених ролей, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зайшли до приміщення службового кабінету нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , де шляхом погрози застосування насильства, небезпечного для життя ОСОБА_9 , що виразилось у демонстрації предметів схожих на пістолети, які вони, тримали у руках, направили у бік потерпілої, подолавши таким чином волю потерпілої до опору, ОСОБА_8 висловив вимогу щодо передачі йому нотаріальних бланків та гербової печатки приватного нотаріуса.
Після цього потерпіла ОСОБА_9 , передала ОСОБА_8 своє майно, а саме 50 спеціальних бланків нотаріальних документів, перелік з № ВТК 633951 до № ВТК 634000, 78 бланків для видачі витягів з реєстру речових прав на нерухоме майно, перелік з № ЕАА 962423 до № ЕАА 962 500. Після цього, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 залишили приміщення вищевказаного офісу та вийшли з будинку, де підійшли до ОСОБА_7 , який залишаючись біля будинку забезпечив приїзд транспортного засобу для організації втеч із місця вчинення кримінального правопорушення. Тоді вони, тримаючи при собі майно, яким заволоділи, залишили місце вчинення кримінального правопорушення, завдавши тим самим ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 577 гривень 50 копійок.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій), поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.

Наявність обґрунтованої підозри в інкримінованому ОСОБА_4 кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками ОСОБА_10 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Беручи до уваги те, що на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи обізнаним з покаранням за вчинений ним злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також виїхати за межі Україні, незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні шляхом її залякування та погрозами, може вчиняти інші корисливі кримінальні правопорушення, оскільки є безробітним, внаслідок чого, не має стабільного джерела прибутку на території України і свої матеріальні потреби намагається задовольнити злочинним шляхом, що й стало причиною вчинення ним вказаного злочину.

Також, необхідно врахувати обставини, передбачені ст. 178 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання від 7 до 12 років позбавлення волі, відсутність у нього постійного місця роботи, майновий стан, його репутацію, вік та стану здоров`я. Під час проведення досудового розслідування не отримано даних про те, що підозрюваний не може утримуватись в умовах державної установи ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім, як тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає, що підозра є обґрунтованою та підтверджується долученими до клопотання матеріалами. Крім того, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, не має місця роботи та місця реєстрації, може впливати на потерпілу та вчиняти нові злочини, раніше судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки дія раніше обраного запобіжного заходу 60 днів вже скінчилася, в нього на той час була вагітна дружина і він поїхав на заробітки до Російської Федерації та був на зв`язку органами досудового розслідування. В 2015 році був затриманий та поміщений до СІЗО Російської Федерації, після чого з березня 2020 року перебував на території України, був переданий через офіційну процедуру Міністерства Юстиції РФ до України. У 2018 році Дніпровський районний суд м. Києва визначив термін відбування покарання 6 років. Після чого прийшов лист з колонії про те, що він звільнився, а тому всі знали, що ОСОБА_4 перебував на території України. Став на шлях виправлення, його родина готова за нього поручитись, в місцях позбавлення волі працював, після звільнення мав намір знайти свою родину та з`ясувати свій статус з його слів, він повідомляв, що в нього є підозра і може перебувати в розшуку, однак реакції ніякої не було. У зв`язку з вищенаведеним, просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби за місцем проживання, щоб ОСОБА_4 міг працювати. Крім того, зазначив, що запобіжний захід у вигляді застави, у межах передбачених законом також буде дієвим у разі застосування до ОСОБА_4 .
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника та пояснив, що він мав намір повернутися в Україну ближче до родини, працював та став на шлях виправлення.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, відповідно до п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини «Харченко проти України» (Заява № 40107/02) від 10 лютого 2011 року, набуло статус остаточного 10 травня 2011 року, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93).

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Таким чином, наявні ризики дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний може вчинити інші правопорушення, не надано підтверджуючих документів щодо офіційного його працевлаштування, останній не зареєстрований на території України, раніше судимий, у зв`язку з чим, може уникати від досудового розслідування та суду, а тому, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 183, 176-178, 186, 193-196, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку 2015 року народження, без місця реєстрації в Україні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів з моменту його фактичного затримання, тобто до 14 листопада 2020 року без визначення розміру застави.

Взяти підозрюваного ОСОБА_4 під варту в залі суду.
Суд, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали буде проголошено 17 вересня 2020 року о 12 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя: