ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/386/20 Номер провадження 11-кп/814/889/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000005 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 09 червня 2020,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, що має початкову освіту, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

-20.06.2008 Кобеляцьким районним судом Полтавської області, за ч. 1 ст. 309 КК України, до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;
-28.01.2010, Кобеляцьким районним судом Полтавської області, за ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років позбавлення волі. Згідно з рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 09.04.2010, вважати засудженим за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України, до 1 року позбавлення волі;
-17.09.2012, Кобеляцьким районним судом Полтавської області, за ч. 2 ст. 289, ст. 69 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
-18.12.2012, Кобеляцьким районним судом Полтавської області, за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 70 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
-09.12.2014, Кобеляцьким районним судом Полтавської області, за ч. 2 ст. 185 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, приєднано покарання у вигляді 1 місяця позбавлення волі, згідно з вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18.12.2012. Остаточно вважати засудженим до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
-15.06.2015, Кобеляцьким районним судом Полтавської області, за ч. 2 ст. 185 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, приєднано 1 рік 6 місяців 10 днів, згідно з вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18.12.2012. Остаточно вважати засудженим до 3 років 10 днів позбавлення волі;
-06.12.2017, Кобеляцьким районним судом Полтавської області, за ч. 2 ст. 185, КК України, до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20.12.2018 звільнений від призначеного покарання в зв`язку з закінченням іспитового строку,-

визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.121 КК України на 8 років позбавлення волі.
Скасовано арешт на речові докази, що зберігаються в кімнаті збереження речових доказів Кобеляцького ВП ГУНП України в Полтавській області.
Стягнено з ОСОБА_8 в дохід держави судові витрати на проведення експертизи у розмірі 628,04 грн.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за таких обставин.
02.01.2020, близько 12:30 год, ОСОБА_8 , прийшов до домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 , у гості до ОСОБА_10 , який проживав за вказаною адресою та є власником цього домогосподарства.
Намагаючись зайти до приміщення будинку, ОСОБА_8 отримав зауваження проти цього, від ОСОБА_11 , яка була співмешканкою ОСОБА_10 , та проживала спільно з ним за вищевказаною адресою.
Не реагуючи на це зауваження, ОСОБА_8 , зайшов до будинку, у коридорі якого зустрівся з ОСОБА_10 , та отримав зауваження від останнього з вимогою покинути його домогосподарство. Після цього, ОСОБА_8 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, передбачаючи суспільну небезпеку своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс один удар правою рукою в область грудей ОСОБА_10 , від якого відчувши біль останній пішов та сів на ліжко.
Продовжуючи вчиняти свої протиправні дії, спрямовані на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , підійшов до ОСОБА_10 , та наніс останньому удар правою рукою в область обличчя, після чого стягнув його на підлогу, де продовжив бити руками та ногами в область голови та тулуба, в загальному нанісши не менше 17 ударів.
Після цього ОСОБА_8 залишив вищевказане домогосподарство.
Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер на місці події 02.01.2020 близько 13 години.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2 від 03.02.2020, при судово-медичній експертизі ОСОБА_10 виявлено такі ушкодження:

- множинні переломи ребр: зправа: 2-5 ребр по навкологрудинній лінії, 5-6 ребр по передньопідпахвенній лінії, 8 ребра по задньопідпахвенній лінії; зправа: 2-7 ребр по навкологрудинній лінії, 2-6 ребр по середньо-ключичній лінії, 8-11 ребр по задньопідпахвенній лінії, з розривами пристінкової плеври, з розходженням відломків та крововиливами у м`які тканини на цих рівнях;
- крововиливи і рани на слизовій оболонці верхньої губи, на слизовій оболонці лівої щоки;
- крововиливи в області правого кута роту;
- крововиливи і набряк м`яких покровів голови в скроневій ділянці зліва і зправа;
- гематоми в області лівого ока, з тотальним крововиливом в слизову оболонку цього ока, і в предвушній області зліва, в скроневій області зліва;
- синці на підборідді зправа, на рівні проекції грудини, в лопаточній області зправа, на тильних поверхнях обох кістей рук зправа і, зліва, на лівому передпліччі, на правому коліні по зовнішній поверхні, на грудній клітці зліва.
Виявлені тілесні ушкодження виникли від дії тупих (тупого) предметів (предмету), можливо від ударів, який має обмежену контактуючу поверхню, і в сукупності, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння і носять прижиттєвий характер.
Смерть ОСОБА_10 , настала в результаті тупої травми грудної клітини, з множинними двобічними переломами ребр, розривами тканини легенів та пристінкової плеври, крововиливами в тканину легенів, і в м`які тканини грудної клітини від травматичного шоку.

Не погоджуючись з вироком суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся обвинувачений ОСОБА_8 , в якій вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки суд першої інстанції не допитав за його клопотанням свідка ОСОБА_12 та просить допитати останнього.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого ОСОБА_8 , який змінив вимоги апеляційної скарги та просив пом`якшити йому покарання та засудити його на 7 років позбавлення волі; захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги та вимог обвинуваченого; заперечення прокурора проти її задоволення; потерпілого ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав покарання, призначене вироком, достатнім для виправлення обвинуваченого; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 121 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і обвинуваченим у поданій апеляційній скарзі не оспорювалися.
Поміж тим, обвинувачений та його захисник вважають, що призначене йому покарання є надто суворим та існують підстави для його пом`якшення.

Як вбачається з положень ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання, суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог чинного законодавства, врахував, щире каяття ОСОБА_8 , як про це і прохав апелянт у змінених апеляційних вимогах, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимим, має непогашені судимості та вчинив новий умисний злочин проти життя та здоров`я особи.

Таким чином суд дійшов вірного висновку про призначення покарання ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 8 років позбавлення волі, яке за видом та розміром в повній мірі відповідає його меті.
Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність допиту свідка, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для дослідження показань свідка ОСОБА_12 , оскільки відсутня необхідність у встановленні фактичних обставин справи, які стронами кримінального провадження не оспорюються, визнані стороною захисту, а також наявність згоди ОСОБА_8 із недоцільністю дослідження доказів у відповідності до вимог ст.349 КПК України.
З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Кобеляцького районного суду полтавської області від 09 червня 2020 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою - в той самий строк, з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4