Номер провадження 1-кп/754/477/21
В И Р О К
Іменем України

12 лютого 2021 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду кримінальне провадження №0005205 від 10.11.2020 стосовно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Душанбе Республіки Таджикістан, громадянина України, з середньою освітою працює на посаді приймальника товару в ТОВ «ДАХ КОМПЛЕКТ ЛТД», неодружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 31.01.2011 Печерським районним судом м. Києва за ст.ст. 185 ч. 3, 187 ч. 2 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. Звільнений у 2017 році по відбуттю терміну покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 09.11.2020, приблизно о 20:00 год., ОСОБА_3 , знаходячись біля станції метро Лісова, по вул. Кіото, 2 в м. Києві, побачив раніше невідому йому потерпілу ОСОБА_6 , у якої при собі на лівому плечі, була сумка білого кольору, після чого у нього виник умисел на повторне, відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів ОСОБА_3 , підійшов впритул ззаду до потерпілої ОСОБА_6 , після чого правою рукою, шляхом ривка, повторно відкрито викрав у потерпілої з лівого плеча сумку білого кольору, що належить потерпілій ОСОБА_6 , яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, в якій знаходилося особисте майно потерпілої, а саме: мобільний телефон, марки «Samsung G7 SM-J701F», s|n: НОМЕР_1 , чорного кольору, вартістю 2 000, 00 грн., з сім картами мобільного оператора ТОВ «Водафон» та ПрАТ «Київстар», без залишку грошових коштів на рахунку, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять, ключі від квартири, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять та грошові кошти в сумі 630, 00 грн., а всього майна на загальну суму 2 630, 00 грн.

Після чого, ОСОБА_3 з місце вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 2 630, 00 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, визнав повністю при вище вказаних фактичних обставинах, які встановлені в ході досудового розслідування та судового розгляду, дав суду зізнавальні показання про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, що 09.11.2020 приблизно о 20:00 год., він, знаходячись біля станції метро Лісова, по вул. Кіото, 2 в м. Києві, побачив раніше невідому йому потерпілу ОСОБА_6 у якої на лівому плечі була сумка білого кольору, якою він вирішив заволодіти. Після чого, він, підійшов впритул ззаду до неї та зірвав з плеча потерпілої сумку та побіг від неї. Потерпіла його не наздоганяла, а лише щось кричала. В сумці були гроші, мобільний телефон та інше майно вказане в обвинувальному акті. Мобільний телефон він відав своїй дочці, грошима розпорядився на власний розсуд, а сумку з іншими предметами спалив. Погоджується з маркою телефону та його вартістю, розміром грошових коштів, які вказані у обвинувальному акті. Зазначив, що він дуже шкодує про вчинений злочин. Вважає, що саме перебування його в стані алкогольного сп`яніння було причиною вчинення ним кримінального правопорушення.

Зробив для себе належні висновки, щиро кається, просить суд суворо його не карати та надати можливість виправитися без ізоляції від суспільства.

Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не мають сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до положення ст. 349 ч. 3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 186 ч. 2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначені покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений вчинив тяжкий злочин, особу винного, а саме:

- раніше судимий;

- за місцем реєстрації характеризується посередньо;

- за місцем реєстрації на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває;

- за місцем роботи характеризується як відповідальна, цілеспрямована, працьовита людина.

Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, під час судового розгляду не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а також те, що обвинувачений має незняту та непогашену в установленому законом порядку судимість за вчинення умисних злочинів, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин, думку потерпілої ОСОБА_6 , яка просять суворо його не карати, оскільки завдані їй збитки, згідно письмової заяви, відшкодовані, а також те, що ОСОБА_3 за час досудового розслідування та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, а тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 69 ч.1 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суд вважає за можливе призначити йому основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини другою статті 186 КК України, за якою кваліфіковано його діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні №0005205 від 10.11.2020 не пред`являвся.

Речові докази, згідно постанови слідчого Деснянського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 11.12.2020 передані на відповідальне зберігання під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 .

Питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно вимог ст.124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта в сумі 150 грн.

Під час досудового розслідування та судового розгляду стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 захід забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 370, 374 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази, згідно постанови слідчого Деснянського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 11.12.2020, а саме: мобільний телефон, марки «Samsung G7 SM-J701F», s|n: НОМЕР_1 , Іmei 1: НОМЕР_2 , Іmei 2: НОМЕР_3 , чорного кольору - залишити у власності потерпілої ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 150 (сто п`ятдесят) грн.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1