Дата документу 09.09.2020 Справа № 332/2161/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 332/2161/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/1028/20 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7

розглянула 9 вересня 2020 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за наступних обставин.

Так, при невстановлених слідством обставинах у невстановлений слідством час, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту наркотичних засобів на території Заводського району міста Запоріжжя, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно придбав шляхом привласнення знайденого на землі один полімерний згорток з матеріалом рослинного походження сіро-зеленого кольору, вагою 3,39 грамів, який згідно висновку експерта № 7-2353 від 27.08.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, складає 1,843 гр., який поклав до зовнішньої правої кишені шортів з метою подальшого збуту.
Після чого, ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел, на незаконне зберігання, перевезення з метою збуту наркотичних засобів, 26.08.2020, у не встановлений досудовим розслідуванням час, незаконно перевіз вищевказаний полімерний згорток на територію Заводського району міста Запоріжжя в автомобілі марки «BMWE 530» сріблястого кольору, державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » (Литовська Республіка), під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не був обізнаним злочинному наміру ОСОБА_8 , де у подальшому переніс на територію скверу, розташованого паралельно вулиці Республіканській в Заводському районі міста Запоріжжя, де сховав його, підкопавши у землю, в так званій схованці та незаконно зберігав з метою збуту до моменту вилучення співробітниками поліції, які затримали ОСОБА_8 як особу, підозрювану у вчиненні злочину, що мало місце 26.08.2020 неподалік будинку АДРЕСА_2 о 14 годині 17 хвилин.
Окрім того, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту наркотичних засобів на території Заводського району міста Запоріжжя, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно придбав шляхом привласнення знайденого на землі один полімерний згорток з матеріалом рослинного походження сіро-зеленого кольору, вагою 3,54 грамів, який згідно висновку експерта № 7-2353 від 27.08.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, складає 1,816 гр., який поклав до зовнішньої правої кишені шортів з метою подальшого збуту.
Після чого, ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел, на незаконне зберігання, перевезення з метою збуту наркотичних засобів, 26.08.2020, у не встановлений досудовим розслідуванням час, незаконно перевіз вищевказаний полімерний згорток на територію Заводського району міста Запоріжжя в автомобілі марки «BMWE 530» сріблястого кольору, державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » (Литовська Республіка), під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не був обізнаним злочинному наміру ОСОБА_8 , де у подальшому переніс на територію скверу, розташованого паралельно вулиці Республіканській в Заводському районі міста Запоріжжя, де сховав його, підкопавши у землю (локація 47.90187;35.14185), в так званій схованці (здійснив «закладку»), та незаконно зберігав з метою збуту до моменту вилучення співробітниками поліції, які затримали ОСОБА_8 як особу, підозрювану у вчиненні злочину, що мало місце 26.08.2020 неподалік будинку АДРЕСА_2 о 14 годині 17 хвилин.
27 серпня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень 0001176, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання, перевезенняз метою збуту особливо небезпечних наркотичнихречовин.
Слідчий СВ Заводського ВП Дніпровського ВПГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 строком на 60 діб. В клопотанні вказує на наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 та ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів до 24 жовтня 2020 рокуз визначенням застави у розмірі 125000 грн.., слідчий суддя вважав встановленим і доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, та ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що в сукупності унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись із ухвалою слідчого судді зазначив, що ризики на які посилався суд не в повній мірі відповідають дійсності, а застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 невмотивовано жорстокий. Так, підозрюваний ОСОБА_8 у суді пояснив, що до вчиненого ним злочину ставиться негативно, провину визнає повністю, щиро кається, обіцяє не скоювати злочинів. Крім того, підозрюваний має постійне місце проживання, де мешкає разом з бабусею-пенсіонером, працює неофіційно, на обліку у наркодиспансері та психоневрологічному диспансері не перебуває, закордонного паспорту не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Просить скасувати ухвалу слідчого судді від 28.08.2020 року та змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.
У зв`язку із відсутністю клопотання про забезпечення участі підозрюваного ОСОБА_8 при апеляційному розгляді та відсутністю питань щодо погіршення становища, позиції захисника про можливість апеляційного розгляду на відсутності підозрюваного, колегія суддів вважає за можливе розглянути провадження за відсутністю ОСОБА_8 , що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та вказаною нормою передбачені виключення, які, натомість, не стосуються обставин даного провадження.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, в правовій позиції Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні від 26 червня 1991 року у справі "Летельє проти Франції", попереднє увязнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути "формою очікування" обвинувального вироку.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його "пілотному" рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Висновок слідчого судді про можливість застосування до ОСОБА_8 єдино можливого виду запобіжного заходу слід визнати помилковим.

При цьому, слід констатувати недостатнє врахування слідчим суддею вимог закону, з якими пов`язані питання застосування до особи запобіжного заходу та практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ч.2 ст. 8, ч.5 ст. 9 КПК України є частиною національного законодавства.

За змістом поданої апеляції, обгрунтованість висунутої ОСОБА_8 підозри за ч.2 ст. 307 КК України не оспорюється та, з урахуванням наданих доказів і початкової стадії досудового розслідування, є такою, що підтверджується наданими матеріалами.

У клопотанні слідчий ризиками негативної поведінки ОСОБА_8 зазначив обставини, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, достатньо приділив уваги зазначеному органом слідства ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження злочинної діяльності (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), пославшись на два епізоди інкримінованих кримінальних правопорушень, корисливого мотиву їх вчинення, відсутності заробітку та кількості вилучених згортків з речовиною характерних ознак, щодо якої є висновок експерта та приналежність цієї речовини до особливо небезпечного наркотичного засобу-канабіс.

Між тим, слідчий суддя, визнавши наявним ризик переховування ОСОБА_8 не звернув уваги на недотримання ініціатором клопотання вимог ст.ст. 132, 184 КПК України щодо обов`язку доведення доводів клопотання шляхом подачі певних доказів.

Ознайомившись із наданими до клопотання матеріалами, судова колегія приходить до висновку про недоведеність ризику переховування з боку підозрюваного ОСОБА_8 .

Викладені слідчим обставини на користь ризику переховування є лише міркуванням і носять характер припущень, а слідчий суддя такий ризик обґрунтував лише тяжкістю злочину, що з урахуванням інших обставин слід визнати недостатньо переконливим.

З цього приводу, апеляційний суд зауважує на наявності у підозрюваного постійного місця проживання, не доведеність наявності у ОСОБА_8 паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

За практикою Європейського суду з прав людини - суд зобов`язаний проаналізувати особисті обставини заявника докладніше та навести на користь тримання його під вартою конкретні підстави, підкріплені доказами, що узгоджується із положеннями ст. 196 КПК України.

Апеляційна інстанція приходить до висновку, що застосований підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою занадто суворий та такий, що не відповідає ступеню встановленого ризику у даному кримінальному провадженні, якому можна запобігти шляхом застосування по відношенню до ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу в умовах контролю за дотриманням покладених обов`язків.

Суд апеляційної інстанції, згідно ст. 178 КПК України, бере до уваги вперше притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, його молодий вік, наявність постійного місця проживання та сталих соціальних звяьзків.

З огляду на сукупність наведених обставин, колегія суддів вважає, що зазначені слідчим в клопотанні доводи не дають підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний досягти дієвості даного кримінального провадження.

Крім того, одночасно із застосуванням вказаного запобіжного заходу слідчий суддя у відповідності до вимог ч.3 ст. 183 КПК України визначив розмір застави у сумі 125 000 гривень, що на думку апеляційного суду є непомірний для родини підозрюваного.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що належну поведінку ОСОБА_8 можливо забезпечити шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

На думку колегії суддів, саме такий вид запобіжного заходу є адекватним превентивним заходом відносно підозрюваного.

За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати більш м`який запобіжний захід, знайшли своє підтвердження в апеляційній інстанції, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, що обумовлює задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 24жовтня 2020 року включно, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням обов`язку, передбаченого ч.5 ст. 194 КПК України з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановленому законом порядку.

Виконання ухвали покласти на Хортицький ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за місцем проживання підозрюваного.

ОСОБА_8 звільнити з-під варти негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4