справа № 208/3475/20
№ провадження 1-кп/208/571/20
УХВАЛА
Іменем України

24 листопада 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, одружений, маючого вищу освіту, працюючого: ТОВ "Альянс" логістик, маючого на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 29.04.2020 року, приблизно о 07.40 годині, у світлий час доби, керуючи технічно справним легковим автомобілем «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить йому на праві приватної власності, здійснював рух по проспекту Гімназичному з боку пр. Свободи в напрямку вул. Спортивній по автодорозі в м. Кам`янське, що має двосторонню організацію руху.

При русі в районі будинку № 22 по пр. Гімназичному в м. Кам`янське, та при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, по якому здійснювала рух пішохід, ОСОБА_8 , як водій механічного транспортного засобу, не маючи перешкод ані технічного, ані механічного характеру, повинен був зменшити швидкість руху, а при необхідності зупинитись, щоб пропустити пішоходів.

Іншими словами, водієві ОСОБА_8 необхідно було діяти у відповідності з вимогами п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а при необхідності зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У порушення вимог вищевказаного пункту даних Правил, ОСОБА_8 як водій механічного транспортного засобу, у світлий час доби, не маючи перешкод ані технічного, ані механічного характеру, при необмеженій видимості і оглядовості, здійснюючи рух по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини дороги, по проспекту Гімназичному в м. Кам`янське та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, виявивши на ньому пішохода, проявив злочинну самовпевненість, швидкість свого руху не знизив, заходи гальмування своєчасно не застосував, та допустив наїзд керованого автомобілю на пішохода ОСОБА_9 , яка перетинала проїзну частину дороги зліва направо за напрямком руху автомобіля в швидкого кроку.

В результаті даної ДТП пішоходу ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми з садном та синцем у лобно-скроневій ділянці праворуч, яка супроводжувалась явищами струсу головного мозку; закритого перелому правої ключиці; синці в ділянці тазу та кульшового суглобу праворуч - відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я більш 21 дня.

В умовах місця події водій автомобіля «Ford Fusion» ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода застосуванням гальмування із зупинкою автомобіля до лінії руху пішохода. При заданому механізмі події дії водія ОСОБА_8 не відповідали вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

У прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, що спричинило настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, знаходиться грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, оскільки зазначене порушення безпосередньо спричинило настання даної події.

У судовому засіданні обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_8 суду пояснив, що свою вину у скоєнні злочину при зазначених у обвинувальному акті обставинах, визнає повністю, щиро кається у скоєному.

Дійсно у зазначений в обвинувальному акті час рухався на належному йому легковому автомобілі по проспекту Гімназичному у м. Кам`янське. На пішохідному переходу йому обмежив оглядовість «Камаз» Побачивши потерпілу намагався уникнути наїзду та зробив все що міг. Одразу після ДТП він викликав швидку допомогу. Переймався процесом одужання потерпілої, оплачував відповідне лікування.

Потерпіла ОСОБА_10 підтвердила пояснення ОСОБА_8 . В зазначений в обвинувальному акті час йшла на роботу до Станції швидкої медичної допомоги. Переходила пішохідну доріжку через проспект Гімназічний у м. Кам`янське, попередньо пропустивши вантажівку «Камаз» Далі нічого не пам`ятає. Обвинувачений в той же день відвідував її у лікарні. Повністю оплатив лікування. У подальшому, під час її знаходження на амбулаторному лікуванні, возив її до лікарів. Ніяких претензій до ОСОБА_8 вона не має.

Враховуючи клопотання обвинуваченого про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів його винуватості, позицію прокурора, який не заперечував, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом обвинуваченого та потерпілої, суд вважає недоцільним дослідження всіх доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи викладене за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на відповідному досліджені обставин справи, обсяг дослідження яких встановлено, суд вважає, що винність обвинуваченого у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його дії у скоєнні кримінального правопорушення вірно кваліфіковані за ст. 286 ч.1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Під час судового засідання адвокатом обвинуваченого заявлене клопотання про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою, відшкодуванням завданої злочином шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання свого захисника. Він примирився з потерпілою, відшкодував завдану шкоду. Просить закрити кримінальне провадження щодо його обвинувачення у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Потерпіла підтвердила факт відшкодування заподіяної шкоди та примирення з обвинуваченим. Не заперечувала проти закриття кримінального провадження за примиренням, з звільненням обвинуваченого від покарання.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання про закриття справи з підстав примирення обвинуваченого з потерпілою.

Наслідки закриття кримінального провадження з підстав передбачених ст. 46 КК України, всім учасникам судового засідання роз`яснені.

Суд, вислухав сторони кримінального провадження, вивчивши надані матеріали, встановив наступне.

Статтею 46 КК України закріплено інституту медіації як альтернативного способу врегулювання кримінально-правових конфліктів, в основу якого покладено посередництво у примиренні сторін. Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим дає змогу: потерпілому - більш оперативно отримати належну компенсацію заподіяної йому шкоди; особі, яка вчинила злочин, - бути звільненою від кримінальної відповідальності; державі - зекономити фінансові та інші ресурси, необхідні для розслідування зазначених категорій справ.

Підставою цього виду звільнення від кримінальної відповідальності є сукупність таких умов: особа вчинила злочин вперше, діяння належить до злочинів невеликої тяжкості (при цьому не вимагається, щоби ними були так звані злочини приватного обвинувачення), особа, яка вчинила такий злочин, примирилася з потерпілим, відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Безпосередньо ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно ст. 12 КК України, ст. 286 ч.1 КК України віднесена законодавством до нетяжких злочинів. Поняття вини за ст. 286 КК України визначається законодавством у формі необережності. ОСОБА_8 раніше не судимий, що підтверджується відповідною довідкою, свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, відшкодував завдану шкоду. Обвинувачений примирився з потерпілою, що підтверджується їх поясненнями.

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, згідно до ст. 286 КПК України здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 284 ч.2 п.1, 285-288 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження № 0000710 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по ст. 286 ч.1 КК України, закрити, звільнивши ОСОБА_4 на підставі ст. 46 КК України від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Речові докази по справі - автомобіль «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 та знаходиться на зберіганні у останнього - залишити ОСОБА_4 ;оптичний диск для лазерних систем зчитування DVD-R, - залишити при справі.

Міру забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1