КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/416/2020 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
№362/5244/18
Категорія КК: ч. 1 ст. 121 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської обл., який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 26 вересня 2019 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Цивільний позов задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди 47201 грн, в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 50000 грн, а всього 97201 грн.

В іншій частині позову про стягнення моральної шкоди відмовлено.
Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винними у тому, що він, 30.06.2018, близько 18 години, перебував разом з ОСОБА_11 поблизу магазину «Продукти», що розташований за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Луб`янка, вул. Центральна, 80. До вказаного магазину приїхав ОСОБА_12 на автомобілі марки «Iveco» разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_10 .

В цей час між ОСОБА_12 , ОСОБА_16 з одної сторони та ОСОБА_8 і ОСОБА_11 з іншої, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла бійка, в ході якої у ОСОБА_8 виник умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень. З метою реалізації вищевказаного злочинного умислу ОСОБА_8 зайшов до магазину за вищевказаною адресою та придбав ніж.
ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , побачивши у ОСОБА_8 ніж, почали тікати. ОСОБА_10 покинути місце вчинення правопорушення не встиг та залишався на місці.
В подальшому ОСОБА_8 , з мотиву раптово виниклих неприязних відносин, які виникли в ході вищевказаної бійки, тримаючи в лівій руці ніж, підійшов до ОСОБА_10 та умисно наніс йому один удар ножем в область черевної порожнини. Після чого останній сів на водійське сидіння автомобіля марки «Iveco», який знаходився поруч з магазином. Але ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, нахиливши корпус через водійське вікно автомобіля марки «Iveco», тримаючи в лівій руці ніж, умисно наніс ще один удар ножем в район лівого стегна ОСОБА_10 . Після чого ОСОБА_8 покинув місце вчинення кримінального правопорушення.
Згідно висновку експерта № 200 від 15.08.2018: у ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження: проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкої кишки, брижі тонкої кишки, великого сальника, поранення лівого стегна; дані тілесні ушкодження виникли від дії предмета, який міг мати колюче-ріжучі властивості; проникаюче поранення черевної порожнини за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_9 просить скасувати вказаний вирок та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 .

Апелянт зазначає про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Так, захисник вказує про те, що свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , неповнолітній ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , будучи допитаними в судовому засіданні, не підтвердили факту нанесення обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень. Ніж у руках ОСОБА_8 ніхто з вказаних осіб також не бачив. При цьому вони вказували, що під час бійки 30.06.2018 ножі були також в руках інших учасників події. Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_14 зазначали про знаходження ще одного ножа в салоні автомобіля «Івеко», на якому вони всі приїхали до місця події та який належав ОСОБА_12 . Проте вказаний автомобіль не був оглянутий під час досудового розслідування.
Захисник вбачає неповноту судового слідства у відмові їй в задоволенні клопотання про проведення автотехнічної експертизи автомобіля «Івеко». Захист вважає, що висновки цієї експертизи містили б дані, які спростували винуватість її підзахисного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Крім того, апелянт звертає увагу на розбіжності в показаннях потерпілого та свідка ОСОБА_17 щодо описання знаряддя злочину. Проте судом не було надано належної правової оцінки цим протиріччям. Органом досудового розслідування не було знайдено ножа, яким нібито ОСОБА_8 наніс тілесні ушкодження потерпілому.
Звертає увагу захисник на те, що учасники бійки перебували в стані сильного алкогольного сп`яніння, тому жоден з свідків не міг конкретно вказати хто куди розбігався в момент отримання потерпілим тілесних ушкоджень.
Також захисник вказує й про не встановлення мотиву злочину. Показання потерпілого про неприязні стосунки між ним та обвинуваченим нічим не підтверджуються.
Крім того, захисник зазначає про недопустимість даних висновку судово-медичної експертизи № 200 від 15.08.2018, оскільки експертом проведено експертизу лише на підставі даних медичної документації, наданої Васильківською ЦРЛ, медична документація не була досліджена судом та її дані не відкриті стороні захисту. Без уваги залишились відомості чи мало місце будь-яке хірургічне втручання у потерпілого до подій 30.06.2018, що неможливо встановити лише на підставі документів, без огляду особи. Крім того, висновок є неповним, так як в тексті експертизи вказано, що зі слів потерпілого він вжив більше однієї пляшки горілки, проте в заключній його частині відсутні відомості про концентрацію етилового спирту в крові та якому ступнею сп`яніння це відноситься. Також стороні захисту стало відомості, що мати потерпілого працює саме у Васильківській центральній районній лікарні та могла мати будь-який вплив на експерта, який також працює у даному закладі.
Допит експерта в судовому засіданні здійснювався без відеофіксації, що на думку захисту, також є підставою для скасування судового рішення.
Апелянт зазначає й про застосування до її підзахисного під час досудового розслідування незаконних заходів впливу. Такі дії правоохоронних органів були оскаржені, в результаті чого внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 126 КК України. Тому захисник стверджує, що обвинувачений був змушений визнати вину в скоєнні злочину, якого він не вчиняв.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_20 , не оспорюючи фактичні обставини і кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок скасувати в частині призначеного покарання ОСОБА_8 у зв`язку з його невідповідністю тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 7 років позбавлення волі.
В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає про неповне врахування судом обставин скоєного обвинуваченим злочину, ставлення до наслідків вчиненого. Обвинувачений, після вчинення злочину, зник та намагався переховуватись від поліцейських, однак був ними затриманий, що свідчить про намагання уникнути відповідальності. Тому апелянт вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі не сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення кримінальних правопорушень як ним самим, так іншими особами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту й заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив підтримати його апеляційну скаргу, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що останні не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у спричиненні ОСОБА_10 умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного в момент заподіяння, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджені наявними доказами у їх сукупності, які перевірялися судом першої інстанції в ході судового розгляду.
Зокрема вина обвинуваченого підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_10 , а також свідків ОСОБА_17 , яка працювала продавцем магазину та продала ОСОБА_8 кухонного ножа, після чого, приблизно через хвилин п`ять, до магазину забігла ОСОБА_21 й повідомила що когось підрізали, в подальшому ОСОБА_12 та ОСОБА_13 сказали, що ножове поранення спричинив ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , експерта ОСОБА_22 , та даними, що містяться у письмових доказах, а саме висновках судових медичної та судово-психіатричної експертизи, молекулярно-генетичної експертизи, протоколами огляду м`ясця події від 30.06.2018 та від 01.07.2018, слідчого експерименту від 01.07.2018, даними довідки Васильківської ЦРЛ від 01.07.2018 № 57, речовими доказами, оглянутими в судовому засіданні, зокрема футболки, в яку був одягнутий потерпілий, на якій наявний слід від порізу в районі живота та сліди крові, які належать ОСОБА_23 , а також іншими доказами.
Зазначені докази докладно викладені у вироку суду першої інстанції, оцінені в сукупності.
Доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що обвинувачений не спричиняв тяжких тілесних ушкоджень потерпілому спростовуються наявними доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні суду першої інстанції надав показання, згідно яких, до початку конфлікту він разом з ОСОБА_10 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , 30.06.2018, близько 12 години, відпочивали біля озера в с. Погреби. Через деякий час до них приєднався ОСОБА_11 , яких сам пішов від них, приблизно через 30 хвилин. Вони всі разом вживали алкогольні напої. В подальшому на автомобілі ОСОБА_12 всі поїхали до магазину "Продукти", розташованого в с. Луб`янка Васильківського району Київської області. Саме там потерпілий з іншими товаришами побачили ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . Через деякий час між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 розпочалась бійка і потерпілий їх розбороняв. В цей час за автобусом розпочалась бійка між ОСОБА_11 та ОСОБА_14 . Потерпілий почав їх також розбороняти, відвів убік ОСОБА_14 й в цей час побачив обвинуваченого, який тримав у руках ножа. ОСОБА_8 підбіг до потерпілого та наніс один удар ножем в область живота. Після цього потерпілий одразу сів в салон автомобіля ОСОБА_24 на місце водія та закрив двері на замок. Однак ОСОБА_8 підбіг до вказаного автомобіля та через напіввідчинене вікно наніс потерпілому ще один удар ножем в ліве стегно. Після цього обвинувачений втік, а ОСОБА_10 , вийшовши з автомобіля, сів на лавку, так як себе дуже погано почував. Потерпілий прийшов до свідомості лише через дві доби в лікарні.
Показання потерпілого повністю узгоджуються з даними висновку експерта № 200 від 20.08.2018 відповідно до якого вбачається, що у ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження: проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкої кишки, брижі тонкої кишки, великого сальника, поранення лівого стегна. Дані тілесні ушкодження виникли від дії предмета, який міг мати колюче-ріжучі властивості, можливо в строк та за обставин вказаних в ухвалі. Проникаюче поранення черевної порожнини за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Поранення лівого стегна відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (більше як 6 днів, але менше 21 доби). Виникнення тілесних пошкоджень у ОСОБА_10 внаслідок його самовільного падіння на тверду поверхню з висоти власного росту виключається.
В судовому засіданні експерт ОСОБА_22 , допит якого проводився за правилами ст. 356 КПК України, із застосуванням технічних засобів аудіо та відеофіксації, надаючи показання вказав, що наданий ним висновок № 200 від 20.08.2018, повністю підтримує. Зазначив, що працює на посаді завідуючого Васильківським районним відділенням Київського обласного бюро судово-медичної експертизи. Вказана установа знаходиться при Васильківській центральній районній лікарні. При цьому матір потерпілого ОСОБА_10 експерт не знає, та з нею не зустрічався. Надавав експертний висновок щодо механізму та характеру тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_10 по наданій медичній документації, сумнівів у достовірності даних не було, документи надавалися в оригіналах. Для надання такого виду висновку огляд потерпілого не є обов`язковим, достатньо медичних документів. Висновок надався та виконувався відповідно до нормативної інструкції. Щодо стану алкогольного сп`яніння, то експерт не надав висновок по даному питанню, оскільки воно не ставилось слідчим.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника про недопустимість висновку експерта, оскільки він складений на основі лише матеріалів медичної документації, є необґрунтованими. Підстав вважати вказаний висновок неповним у зв`язку з відсутністю інформації щодо ступеня алкогольного сп`яніння, в якому перебував потерпілий, колегія суддів також не знаходить. Крім того, необґрунтованими є і доводи апеляційної скарги захисника про здійснення допиту експерта в судовому засіданні без застосування відеофіксації.
Показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які були ними надані в судовому засіданні підтверджується наявність конфлікту, який виник між ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_25 зазначали, що зі слів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які вони одразу повідомили після отримання потерпілим тілесних ушкоджень, ножове поранення ОСОБА_10 наніс ОСОБА_8 . Тому доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності у ОСОБА_8 мотиву спричинення ОСОБА_26 тілесних ушкоджень спростовуються як показаннями вказаних вище свідків, так і потерпілого.
Незначним суперечностям між показаннями вказаних свідків, які вони надавали під час судового розгляду, з огляду на значний час, який пройшов між подією та безпосереднім допитом, наявність дружніх стосунків між свідками та обвинуваченим, перебування всіх учасників конфлікту в стані алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції надав правову оцінку. На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги захисника, в цій частині також є необґрунтованими.
Крім того, згідно даних довідки Васильківської Центральної районної лікарні № 57 від 01.07.2018, 30.06.2018, близько 19 год. 40 хв. в приймальне відділення Васильківської ЦРЛ доставлений ОСОБА_10 , 1992 року народження, з діагнозом проникаюче поранення передньої черевної частини; колото-різані рани лівого стегна. Оглянуті в судовому засіданні речові докази, а саме футболка, в яку був одягнутий потерпілий, коли поступив у лікарню, з наявністю слідів від порізу в області черевної порожнини, а також сліди крові ОСОБА_10 на ній, підтверджують отримання потерпілим 30.06.2018 тяжкого тілесного ушкодження. Тому доводи апеляційної скарги захисника про можливе отримання потерпілим тілесних ушкоджень раніше, до 30.06.2018, колегія суддів також вважає необґрунтованим.
Відсутність знайденого знаряддя злочину, на думку колегії суддів, не може свідчити про неповноту досудового слідства. Під час судового розгляду, на підставі досліджених доказів судом встановлено спричинення ОСОБА_8 . ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень за допомогою ножа, який обвинувачений придбав напередодні у магазині. При цьому факт придбання обвинуваченим ножа стороною захисту також не заперечується. Ймовірна наявність інших ножів в учасників бійки, на думку колегії суддів, не спростовує вчинення ОСОБА_8 злочину. Потерпілий як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні надавав логічні та послідовні показання й категорично стверджував, що ОСОБА_8 наніс йому два ножові поранення. Підстав обмовляти обвинуваченого потерпілим, ні судом першої інстанції, ні колегією суддів не встановлено.
Згідно даних протоколу проведення слідчого експерименту від 01.07.2018 за участю ОСОБА_8 та диску з відеозаписом слідчого експерименту, остання проведена в присутності захисника та понятих. ОСОБА_8 повідомляв про обставини вчинення кримінального правопорушення, послідовність нанесення ОСОБА_10 тяжкого тілесного ушкодження за допомогою ножа, який придбав у магазині, а також нанесення поранення ноги ОСОБА_10 з мотивів виниклої конфліктної ситуації. Зазначені ОСОБА_8 обставини повністю узгоджується як з показаннями потерпілого, так і з висновком експерта № 200 від 20.08.2018. При цьому доводи апеляційної скарги захисника про нібито застосування незаконних заходів впливу на її підзахисного, в результаті яких він себе обмовив, колегія суддів вважає необґрунтованими. Саме по собі внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, побої та мордування, на думку колегії суддів, не є підставою для визнання процесуальної дії, проведеної за участю, в тому числі захисника, недопустимим доказом. Вказаним обставинам судом першої інстанції також була надана належна правова оцінка.
Всупереч доводам апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_20 , суд, призначив ОСОБА_8 покарання, з урахуванням вимог ст. 65 КК України.
Так, судом враховано те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, позитивно характеризується, має постійне місце проживання. Також судом враховано й ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність обставин, які обтяжують покарання, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, які пом`якшують покарання. Враховано судом і думку потерпілого. Тому колегія суддів приходить до висновку, що призначене судом ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі, за видом та розміром є достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так іншими особами.
Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час досудового слідства та судового розгляду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. З огляду на наявні докази винуватості ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає допущення судом неповноти у відмові в задоволенні клопотань захисника про проведення експертиз,
Враховуючи викладене, вирок Обухівського районного суду Київської області від 26 вересня 2019 року щодо ОСОБА_8 , як законний та обґрунтований, підлягає залишенню без зміни, а апеляційні скарги захисника та прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_20 залишити без задоволення, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 26 вересня 2019 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - протягом того ж строку з дня отримання копії ухвали.

С у д д і :

______________ _______________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/416/2020 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
№362/5244/18
Категорія КК: ч. 1 ст. 121 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської обл., який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
У С Т А Н О В И Л А:
Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та прокурора Васильківського відділу Києво_святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_20 залишити без задоволення, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 26 вересня 2019 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України, - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - протягом того ж строку з дня отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали проголосити 29 вересня 2020 року о 10 годині.
С у д д і :

______________ _______________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4