Справа № 461/8313/20
Провадження № 1-кс/461/7387/20
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

13.11.2020 року слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

встановив:

слідчим управлінням ГУ Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні, відомості про яке 02.10.2020 року, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000800 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України.
Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора прокуратури Львівської області, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , покликаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на учасників кримінального провадження у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та свідчить про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Враховуючи характер інкримінованих злочинних дій, просить визначити підозрюваному розмір застави в сумі 1 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з мотивів, наведених у ньому.

Підозрюваний та його захисник, кожен окремо, клопотання заперечили, з мотивів, викладених у письмових запереченнях. Вказали, на відсутність доказів які обґрунтовують підозру ОСОБА_4 . Просили відмовити у задоволенні клопотання повністю.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України). Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбачених у вказаній статті.

Органом досудового розслідування дії підозрюваного кваліфікуються за ч. 3 ст. 190 КК України, за викладених у повідомленні про підозру обставин.
Згідно приписів ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи.

Пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується протоколом зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного терміналу ОСОБА_7 ; протоколом зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного терміналу ОСОБА_4 ; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо квартири АДРЕСА_3 ; протоколом обшуку автомобіля BMW НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

На даній стадії слідчим та прокурором наведено переконливість фактів того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні правопорушення, яке йому інкримінується.

Беручи до уваги вагомість наявних доказів, того, що ОСОБА_4 аргументовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, зважаючи на особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, майновий стан, ступінь соціальних зв`язків, сімейне становище, характер інкримінованого злочину, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, приходжу до переконання, що обставини визначені ст. 177 КПК України у світлі наявних даних про особу підозрюваного та характер вчинення злочину, в якому він підозрюється відповідають конкретним обставинам справи на даному етапі кримінального провадження.
У даному конкретному випадку, ризики визначені ст. 177 КПК України є обґрунтованими, оскільки підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 КПК України.
При цьому, доводи сторони захисту суд приймає до уваги, оскільки вищезазначені обставини не є настільки виправданими та необхідними елементами, які б визначали та виправдовуваали потребу в триманні обвинуваченого під вартою.
Тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, в сукупності з іншими встановленими в ході розгляду клопотання обставинами, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню, підтверджує наведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки на даний час у кримінальному провадженні не проведено усіх необхідних слідчих дій.
Однак, на час розгляду даного клопотання прокурором не доведено, що зазначені у клопотанні обставини, в сукупності з відомостями про стан здоров`я сім`ї підозрюваного, наявності утриманців у підозрюваного, вказують на наявність передумов регламентованих п.3 ч. 1 ст. 194 КПК України, оскільки подані стороною захисту документи про стан здоров`я сім`ї підозрюваного та наявність у нього на утриманні малолітніх дітей, вказують на необхідність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Зокрема, на наведені обставини, вказує наявність на утриманні у підозрюваного двох малолітніх дітей, один з яких є особою з інвалідністю, та дружини, яка не працює та теж має інвалідність.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що будь-яке позбавлення волі має здійснюватись не тільки у відповідності із основними процесуальними нормами національного права, але також відповідати меті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Позбавлення свободи не повинно перетворитися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі.

При цьому, згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Водночас, доводи слідчого та прокурора про необхідність застосування практики Європейського Суду з прав людини є важливим аспектом захисту прав людини, але в даному кримінальному провадженні посилаючись на зазначену в клопотанні практику Європейського Суду з прав людини прокурор та слідчий намагаються використати її не на користь особи, а з метою обтяження та погіршення її становища, а саме застосування більш суворого запобіжного заходу, що може становити ризики для справедливості кримінального провадження та дотримання прав, свобод та законних інтересів його учасників, відтак такі доводи відхиляються судом.

За вказаних у клопотанні обставин, слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти ризику переховування від органів досудового розслідування.

При цьому, матеріали клопотання не містять жодних доказів щодо наявності у підозрюваного заощаджень спів розмірним запропонованому розміру застави. Відтак, такий розмір про який йдеться у клопотанні є завідомо непомірним для підозрюваного.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінюючи матеріали клопотання, обставини справи в їх сукупності, беручи до уваги вагомість наявних доказів того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, зважаючи на особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я його сім`ї. наявність на утриманні малолітніх дітей, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні, враховуючи вищенаведені доводи та мотиви, приходжу до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити та застосувати до підозрюваного альтернативний запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту в нічний час, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

постановив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з обмеженням права покидати без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, прокурора чи суду місце постійного проживання в нічний час доби з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин.

Покласти ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

2) не відлучатися із м. Львова без дозволу слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі підозрюваним ОСОБА_7 , та свідками у кримінальному провадженні, іншими особами котрі можуть бути причетними до вчинення кримінальних правопорушень;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі наявності таких.

Строк дії ухвали два місяці - до 11 січня 2021 року включно.
Роз`яснити підозрюваному порядок виконання ухвали, передбачений ч.5 ст.181 КПК України.

Копію ухвали скерувати до Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області для виконання.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1