Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Провадження № 1-кп/490/294/2018
У Х В А Л А

26 серпня 2020 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0002374 про обвинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Южноукраїнськ Миколаївської області, є українцем, громадянином України, здобув неповну середню освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 289 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. Під час судового розгляду кримінального провадження захисник заявила клопотання про визнання недопустимими доказами:

-протоколу огляду місця події від 14 квітня 2017 року - в зв`язку із тим, що під час проведення цього огляду було здійснене обстеження автомобіля ВАЗ 2101 /реєстраційний номер НОМЕР_1 / до внесення відомостей про стверджуваний злочин до ЄРДР та без отримання у встановленому законом порядку згоди власника цього автомобіля;

-дактилоскопічної карти ОСОБА_4 - в зв`язку із тим, що цей документ був отриманий всупереч встановленого законом порядку;

-висновку експерта № 453 від 24 квітня 2017 року - оскільки відомості, що в ньому містяться, є похідним доказом від протоколу огляду місця події від 14 квітня 2017 року;

-висновку експерта № 1449 від 06 листопада 2017 року - оскільки відомості, що в ньому містяться, були отриманими на підставі дослідження згаданої дактилоскопічної карти.

Обвинувачений у суді клопотання захисника підтримав.

2. Прокурор під час судового розгляду кримінального провадження відніс вирішення клопотання в частині визнання недопустимим доказом дактилоскопічної карти на розсуд суду.

Він зазначав, що правовий статус цього документу діючим законодавством чітко не визначений, з огляду на що під час досудового розслідування слідчий вважав, що отримував цей доказ у встановленому законом порядку.

З огляду на таке, прокурор відніс на розсуд суду й вирішення питання про допустимість висновку експерта № 1449 від 06 листопада 2017 року.

Стосовно ж відомостей, що містяться у протоколі огляду місця події прокурор зазначав, що вони були отриманими у встановленому законом порядку, зокрема - цей огляд був здійснений за згодою потерпілого; та обставина, що внаслідок огляду права потерпілого порушеними не були, була підтверджена самим потерпілим під час розгляду справи судом. За такого у задоволенні клопотання в цій частині прокурор просив відмовити. В зв`язку з таким прокурор просив відмовити й у задоволенні клопотання в частині, що стосується визнання недопустимими відомостей, що містяться у висновку експерта № 453 від 24 квітня 2017 року.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази.

3. В межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 , окрім іншого, обвинувачується у тому, що

13 квітня 2017 року в вечірній час [він], діючи повторно, з метою здійснення незаконного заволодіння транспортним засобом в корисливих цілях, на маршрутному автобусі прибув до міста Миколаєва, де вийшов на пр. Героїв України, після чого направився дворами по пр. Героїв України, підшукуючи транспортний засіб для його викрадення.
В ніч з 13.04.2017 на 14.04.2017, більш точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , проходячи біля буд. 97-б по пр. Героїв України, помітив припаркований біля вказаного будинку автомобіль марки ВАЗ 2101, д/н НОМЕР_1 , 1980 р.в., помаранчевого кольору, вартістю 25.000 гривень, належний ОСОБА_7 .. Далі, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 наблизився до вказаного автомобіля, та за допомогою підбору ключа відчинив водійську дверку, після чого шляхом з`єднання дротів замку запалення завів двигун автомобіля.
З місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 на вказаному автомобілі з місця події зник, розпорядившись викраденим за власним розсудом - керуючи вказаним автомобілем. направився на ньому по автодорозі Миколаїв-Ульянівка у бік м. Южноукраїнськ Миколаївської області, тим самим незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 25.000 грн.

17 квітня 2017 року в вечірній час [він же], діючи повторно, з метою здійснення незаконного заволодіння транспортним засобом в корисливих цілях, на маршрутному автобусі прибув до міста Миколаєва, де вийшов на пр. Героїв України, після чого направився дворами по пр. Героїв України, підшукуючи транспортний засіб для його викрадення.
В ніч з 17.04.2017 на 18.04.2017, більш точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , проходячи біля буд. 95 по пр. Героїв України, помітив припаркований біля вказаного будинку автомобіль марки "Mazda 323", д/н НОМЕР_2 , 1978 р.в., білого кольору, вартістю 35.000 гривень, належний потерпілому ОСОБА_8 . Далі, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 наблизився до вказаного автомобіля, та за допомогою підбору ключа відчинив водійську дверку, після чого шляхом з`єднання дротів замку запалення завів двигун автомобіля.
З місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 на вказаному автомобілі події зник, розпорядившись викраденим за власним розсудом - керуючи вказаним автомобілем. направився на ньому по автодорозі Миколаїв-Ульянівка у бік м. Южноукраїнськ Миколаївської області, тим самим незаконно заволодів вказаним транспортом, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 35.000 грн.

Ці дії обвинуваченого органами досудового розслідування кваліфіковані за частиною 2 статті 289 Кримінального Кодексу України - як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

4. На підтвердження своєї позиції публічне обвинувачення надало, окрім іншого, протокол огляду місця події від 14 квітня 2017 року, з якого вбачається, що у цей день до внесення відомостей до Єдиного Реєстру Досудових Розслідувань слідчим була оглянута: "Ділянка місцевості, а саме узбіччя, а саме узбіччя автодороги Р-06 "Миколаїв-Ульянівка", 16 кілометр + 300 метрів у напрямку м. Нова Одеса Миколаївської області", на якому був виявлений, зокрема, автомобіль ВАЗ 2101 /реєстраційний номер НОМЕР_1 /.

У цьому ж протоколі зазначено, що під час огляду вказаного автомобіля були виявлені сліди папілярних узорів.

На підтвердження правомірності огляду публічним обвинуваченням надана заява ОСОБА_7 , датована 14 квітня 2017 року, у якій зазначається, що той надав дозвіл на огляду згаданого автомобіля.

5. Окрім того, до матеріалів кримінального провадження долучена заповнена обвинуваченим, його захисником та його законним представником дактилоскопічна карта на ім`я ОСОБА_4 ; матеріалів, що фіксували б порядок отримання цього документу, матеріали кримінального провадження не містять.

6. Також органами публічного обвинувачення на підтвердження їх позиції наданий висновок експерта № 453 від 24 квітня 2017 року, складений за наслідками експертного дослідження, під час якого вирішувалось питання про придатність виявлених під час огляду місця події 14 квітня 2017 року слідів папілярних узорів пальців рук для ідентифікації та придатні для ідентифікації сліди порівнювались з слідами, що відображені на дактилоскопічній картці на ім`я ОСОБА_7 .

7. Окрім того, органами публічного обвинувачення на підтвердження їх позиції наданий висновок експерта № 1449 від 06 листопада 2017 року, складений за наслідками експертного дослідження, під час якого придатні для ідентифікації сліди, отримані під час огляду місця події від 14 квітня 2017 року та під час огляду місця виявлення автомобіля "Mazda 323" /реєстраційний номер НОМЕР_2 / порівнювались з слідами, що відображені на згаданій вище дактилоскопічній картці на ім`я ОСОБА_4 .

Положення закону, якими керувався суд при постановленні ухвали.

8. Відповідно до статті 86 Кримінального Процесуального Кодексу України

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом /частина 1/.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення /частина 2/.

9. Відповідно до частини 1 статті 87 Кримінального Процесуального Кодексу України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

10. Відповідно до статті 89 Кримінального Процесуального Кодексу України

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення /частина 1/.
У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате /частина 2/

Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими /частина 3/.

11. Відповідно до частини 3 статті 314 Кримінального Процесуального Кодексу України

Здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду)...

12. Відповідно до статті 237 Кримінального Процесуального Кодексу України

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів /частина 1/.
Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи /частина 2/.

Відповідно до частини 1 статті 233 Кримінального Процесуального Кодексу України ніхто не має права проникнути до … володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

13. Відповідно до частини 3 статті 245 Кримінального Процесуального Кодексу України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу.

При цьому стаття 241 КПК України детально регламентує порядок освідування особи, який передбачає, зокрема:

-винесення відповідної постанови прокурором /частина 2 статті 241 КПК України/;

-пред`явлення винесеної прокурором постанови особі, освідування якої проводиться /частина 3 статті 241 КПК України/

-фіксування виявлених на тілі особи слідів злочину шляхом фотографування, відеозапису та інших технічних засобів /частина 4 статті 241 КПК України/;

-складання протоколу освідування /частина 5 статті 241 КПК України/

При цьому вказана стаття не передбачає фіксування виявлених на тілі особи слідів, зокрема - у вигляді нашарування відповідного біологічного матеріалу - шляхом вилучення певних частин тіла /зокрема - зрізання нігтів/, а частина 4 вказаної статті не допускає вчинення дій, які принижують честь і гідність особи або є небезпечними для її здоров`я.

До того ж, частина 7 статті 223 КПК України передбачає, що освідування особи проводиться за участі не менш, як двох понятих, за виключенням випадку, коли вчинення такої дії повністю та безперервно фіксується за допомогою відеозапису.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

14. В цьому випадку матеріали справи поза розумним сумнівом доводять, що в цьому випадку отримання відбитків слідів папілярних узорів пальців рук обвинуваченого (яке є нічим іншим, як способом фіксування слідів) здійснювалось без дотримання порядку, передбаченого у статтях 241, 245 Кримінального Процесуального Кодексу України.

Таке в цьому випадку має наслідком неможливість встановлення джерела походження отриманих зразків, що, в свою чергу, не дає можливості вважати отримані зразки достовірними.

Отже, відомості, що містяться у дактилоскопічні карті на ім`я ОСОБА_4 є вочевидь недопустимим доказом.

15. Та, оскільки під час експертного дослідження, за наслідками якого був складений висновок № 1449 від 06 листопада 2017 року, були використані саме відбитки слідів, що містились у вказаній дактилоскопічній карті, відомості про результати такого дослідження, що містяться у згаданому висновку, в свою чергу є недопустимим доказом.

16. Що ж стосується результатів огляду місця події від 14 квітня 2017 року, то наявні у справі матеріали не свідчать про те, що згаданий огляд був проведений з очевидним порушенням вимог діючого законодавства.

Так, стороною обвинувачення наразі надані докази, що свідчать про можливе дотримання під час проведення огляду передбаченого законом порядку.

За такого оцінка як самому по собі протоколу огляду, так й - наявним в ньому відомостям сукупно з іншими доказами, може бути наданою лише під час ухвалення вироку за результатами розгляду кримінального провадження.

Отже, на цій стадії кримінального провадження підстави для визнання цього доказу недопустимим є відсутніми.

17. За такого вказані захистом підстави для визнання недопустимим доказом висновку експерта № 453 від 24 квітня 2017 року, а саме - недопустимість результатів огляду місця події - наразі є відсутніми.

Отже, на цій стадії кримінального провадження підстави для визнання недопустимим доказом висновку експерта № 453 від 24 квітня 2017 року є відсутніми.

Керуючись ст. 369-372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

I.Клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання недопустимими доказами дактилоскопічної карти ОСОБА_4 та відомостей, що містяться у висновку експерта № 1449 від 06 листопада 2017 року - задовольнити.
Визнати недопустимим доказами відомості, що містяться у дактилоскопічній карті ОСОБА_4 та відомості, що містяться у висновку експерта № 1449 від 06 листопада 2017 року, що тягне за собою припинення їх дослідження та неможливість використання цих доказів під час доказування у справі.

II.У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання недопустимими доказами відомостей, що містяться у протоколі огляду місця події від 14 квітня 2017 року та висновку експерта № 453 від 24 квітня 2017 року - відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ = ОСОБА_9 =