ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1320/20 Справа № 202/5511/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
скаржника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2019 року про задоволення клопотання слідчого про арешт майна в межах кримінального провадження №0004018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 362, ст. 356 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2019 року в межах кримінального провадження №0004018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 362, ст. 356 КК України, було накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування нею.
Ухвалою слідчого судді встановлено, що відповідно до матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_7 , являючись державним реєстратором Виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Дніпропетровської області, діючи умисно, зловживаючи своїми повноваженнями державного реєстратора, з метою отримання неправомірної вигоди скоїла умисне кримінальне правопорушення при таких обставинах.
01.09.2018 ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на зловживання своїми повноваженнями державного реєстратора, з метою отримання неправомірної вигоди, перебуваючи на своєму робочому місці у приміщенні Іларіонівської селищної ради Синельниківського району за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Іларіонове, вул. Робоча, 19, зі свого ноутбуку «ACER Aspire E5-576», Model No.:16Q2, МАС-адрес: Е8:2А:44:63:38:D7 та свого ЗНКІ (захищеного носія ключової інформації), здійснила вхід до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де усупереч вимогам діючого законодавства:
- о 14:43:10 зареєструвала заяву про скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з реєстраційним номером: 29908425 від імені директора ТОВ «Оптотрейдж» ОСОБА_8 , яка фактично останнім не підписувалася;
- о 19:03:35 на підставі договору купівлі-продажу від 24.11.2017 між ОСОБА_9 та ТОВ «Оптотрейдж» прийняла рішення про скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права приватної власності на нежитлові приміщення з реєстраційним номером 01, що розташовані за адресою: м. Дніпро, площа Соборна, буд. 1 за ОСОБА_10 , що призвело до переходу права власності до ТОВ «Оптотрейдж» в особі засновника ОСОБА_8 .
За наявності суперечностей між заявленим правом ТОВ «Оптотрейдж» на нежитлові приміщення по АДРЕСА_2 та вже зареєстрованим речовим правом на вказаний об`єкт за ОСОБА_10 ОСОБА_7 всупереч ст.ст. 10, 24 Закону прийняла рішення про скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Так, на підставі договору купівлі-продажу від 24.11.2017, 01.09.2018 прийняла рішення про скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.06.2018 про державну реєстрацію права приватної власності на нежитлові приміщення за адресою: м. Дніпро, площа Соборна, буд. 1 за ОСОБА_10 , що призвело до переходу права власності до ТОВ «Оптотрейдж» в особі засновника ОСОБА_8 .
Крім того, згідно відомостей бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав, на момент скасування права власності на об`єкт нерухомості за адресою: м. Дніпро, площа Соборна, 1, а саме на 01.09.2018 у реєстрі були наявні зареєстровані рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій за реєстраційним номером заяви 29023703 від 05.07.2018, та заяви про державну реєстрацію обтяження за реєстраційним номером 29552160 від 08.08.2018. Всупереч наявним обтяженням прав на нерухоме майно ОСОБА_7 прийняла рішення про скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.06.2018 про державну реєстрацію права приватної власності на нежитлові приміщення за адресою: м. Дніпро, площа Соборна, буд. 1 за ОСОБА_10 , що призвело до переходу права власності до ТОВ «Оптотрейдж» в особі засновника ОСОБА_8 , чим порушила вимоги ст. 10, 24 Закону.
Також, усупереч вимогам ч. 4 ст. 17 Закону ОСОБА_7 з метою приховування своєї злочинної діяльності не направила документи щодо проведеної реєстраційної дії на об`єкт нерухомості за адресою: м. Дніпро, площа Соборна, 1, суб`єкту державної реєстрації прав, який забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі.
Крім того, за відсутності квитанції про сплату адміністративного збору заявником ОСОБА_8 , державний реєстратор ОСОБА_7 , зловживаючи своїми повноваженнями, прийняла заяву № 29908425 про скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: м. Дніпро, площа Соборна, 1.
Таким чином, будучи державним реєстратором, тобто особою, яка має доступ до інформації, що оброблюється в автоматизованій системі, ОСОБА_7 , умисно несанкціоновано змінила інформацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тим самим позбавила ОСОБА_10 права власності на належне йому нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною ринковою вартістю 23 544 585 грн., чим спричинила потерпілому тяжкі наслідки, оскільки вартість вказаного майна більш ніж в 250 разів перевищує встановлений на 2018 рік неоподатковуваний мінімумів доходів громадян.
Слідчим суддею встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_7 з 27.03.2018 року перебувала квартира за адресою: АДРЕСА_1 .
12.02.2019 року (після повідомлення про підозру) право власності на квартиру було зареєстровано за чоловіком підозрюваної ОСОБА_7 ОСОБА_6 .
Відповідно до копії паспорту ОСОБА_7 перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 з 20.06.2015 року, та останні мешкають до теперішнього часу у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
У ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_7 після вчинення злочину робила ремонтні роботи у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де остання мешкає зі своєю родиною. Тобто ОСОБА_7 могла перетворювати грошові кошти, одержані внаслідок вчинення злочину, тобто одержані у якості неправомірної вигоди за проведення незаконних реєстраційних дій, в інше майно.
Враховуючи, що ОСОБА_6 перебуває у шлюбі та мешкає спільно з підозрюваною ОСОБА_7 з 2015 року, останньому було відомо, що ОСОБА_7 08.02.2019 повідомлена про підозру у вчиненні корупційного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що з 12.02.2019 року перебуває у власності ОСОБА_6 , слідчий суддя зробив висновок про необхідність накладення арешту на вказану квартиру з метою забезпечення її можливої конфіскації або спеціальної конфіскації.
ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що правочин, на підставі якого він отримав право власності на вказану квартиру, не скасований у встановленому законом порядку, а тому він є добросовісним набувачем вказаного нерухомого майна на законних підставах.
Апелянт зазначив, що оскаржувана ухвала не містить обставин з підтвердженням належними доказами, які б свідчили про те, що вказана квартира є доказом у кримінальному провадженні та пов`язана із злочинною діяльністю або придбана внаслідок здійснення злочину.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_6 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив їх задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про здійснення розгляду без його участі. Повідомив, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004018 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 362 КК України, затверджено 22.03.2019 року та направлено для розгляду до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Підготовче судове засідання вже проведено та призначено судовий розгляд. Прокурор заперечує проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вона подана у порушення вимог ст. 309 КПК України та на даній стадії кримінального провадження питання щодо скасування арешту майна має вирішувати суд першої інстанції у провадженні якого перебуває дана справа.
Заслухавши суддю-доповідача, думку ОСОБА_6 , вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна, як доказу, у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що є передбаченні законом підстави для накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 з метою забезпечення можливої конфіскації та спеціальної конфіскації у даному кримінальному провадженні, а тому для досягнення мети кримінального провадження є необхідність у задоволенні клопотання слідчого, погодженого прокурором, та накладенні арешту на вказане майно.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя встановив належну мету, передбачену п.п.2, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, та відповідну їй правову підставу для задоволення клопотання слідчого і накладення арешту на майно, врахував при цьому наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, та забезпечив своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

На даний час обвинувальний акт разом із додатками у кримінальному провадженні №0004018 відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 362 КК України, перебуває на розгляді у Синельниківському міськрайонному суді Дніпропетровської області, про що свідчить лист прокурора відділу обласної прокуратури №04/2/5-1592-18 від 17.12.2020 року, який отримано судом 18.12.2020 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисники, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

За наведених обставин, апелянт не позбавлений можливості звернення із відповідним клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково під час судового провадження безпосередньо до суду, у провадженні якого перебуває вказане кримінальне провадження.

Колегія суддів вважає, що інші доводи апеляційної скарги щодо процесуальних порушень та про доцільність скасування арешту не підлягають перевірці, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено, а обвинувальний акт передано до суду для розгляду по суті.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 і скасування ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2019 року.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2019 року про задоволення клопотання слідчого про арешт майна в межах кримінального провадження №0004018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 362, ст. 356 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2019 року про задоволення клопотання слідчого про арешт майна в межах кримінального провадження №0004018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 362, ст. 356 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4