Справа № 183/4532/20
№ 1-кп/183/1441/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду у спрощеному порядку кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000747 від 16 травня 2020 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

У відповідності до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченими ч.1 ст.394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності (а.с.8).

Ухвалою суду від 20 серпня 2020 року за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст.ст.381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.309 КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що в кінці серпня 2019 року, точної дати та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , знаходився у лісопосадці, котра розташована неподалік від с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровській області, де побачив ростучі з землі рослини конопля, і в цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, а саме кущів коноплі, реалізуючи який в той же час, в кінці серпня 2019 року, точної дати та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , діючи умисно, зірвав кущі коноплі, тим самим незаконно придбав та переніс їх до місця свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де почав їх зберігати у будинку, для особистого вживання, без мети збуту.

Після чого, ОСОБА_3 , висушив та перетер вказані рослини коноплі, таким чином, виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонений - канабіс.

05 червня 2020 року, в період часу з 06 години 00 хвилин по 07 годину 55 хвилин, на підставі ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.05.2020 року, проведено обшук домоволодіння АДРЕСА_1 , і в ході санкціонованого обшуку, в будинку, в кімнаті праворуч від вхідних дверей виявлено та вилучено сліп пакет, в якому міститься речовина, масою 2,8577г, яка є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 2,5919г., також на другому поверсі будинку виявлено та вилучено 5 паперових згортків, в яких містяться речовини масами 0,8510г, 0,8257г, 0,4346г, 0,8779г та 0,1785г, які є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, маса якого в перерахунку на висушену речовину відповідно становить 0,7625г, 0,7497г, 0,3916г, 0,8033г та 0,1630г, які ОСОБА_3 зберігав без мети збуту, для особистого вживання.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних речовин, без мети збуту.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних речовин, без мети збуту при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст.309 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 обставин, що обтяжують його покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Разом з тим суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, є особою раніше не судимою, на обліку у лікарів не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.
Щире каяття визнається обставиною, що пом`якшує його покарання.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції статті кримінального закону, за яким визнав його винуватим. При цьому вважає, що саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Вирішуючи питання про розмір штрафу, суд виходить з наступного.
За загальними правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. (ч.2 ст. 4 КК України).
Санкцією ч 1. ст. 309 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, було передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.
01 липня 2020 року набули чинності зміни до ч.1 ст. 309 КК України, згідно якими посилена відповідальність за вказане правопорушення у вигляді штрафу та встановлено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. (Закон № року №2617-VIII від 22 листопада 2018). При цьому даним законом диспозицію ч.1 статті 309 КК України змінено не було.
Відповідно до ч.2 ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Враховуючи, що санкцією ч 1. ст. 309 КК України, в редакції закону № 2617-VIII посилена відповідальність обвинуваченого щодо покарання у вигляді штрафу, порівняно з редакцією що діяла до 01 липня 2020 року, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.1 ст. 309 КК України в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення (щодо штрафу).
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судово-товарознавчої експертизи №19/104-8/2977, вартість якої складає (163,45*10) 1634,50 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 100, 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Речовий доказ: речовину рослинного походження, що поміщено в спец.пакети №5227349, №5227350, №5227351, №5479389, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Новомосковського ВП - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 1634 гривні 50 копійок.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковськимй міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1