Справа № 309/3078/20
Провадження № 1-кп/309/667/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хуст кримінальне провадження №0000073 внесене до ЄРДР від 16.11.2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 272 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 13.02.2020 року у порушення вимог Законів України «Про охорону праці», «Про об`єкти підвищеної небезпеки» за відсутності передбачених чинним законодавством дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки, вирішив облаштувати модульну автозаправну станцію на належній йому земельній ділянці з кадастровим номером :01:005:0251 за адресою: АДРЕСА_1 з метою забезпечення подальшої реалізації дизельного пального населенню.

З цією метою, ОСОБА_4 придбав у невстановлений досудовим слідством час та у невстановленої особи металевий резервуар для зберігання пального, 5 наземних резервуарів для зберігання пального, паливнороздавальну колонку з відповідним обладнанням для відпуску пального. Після чого, на належній йому земельній ділянці з кадастровим номером :01:005:0251 за адресою: АДРЕСА_1 власноручно виготовив та встановив металеве господарське приміщення під фундаментом якого розмістив підземний резервуар для зберігання пального, який власноручно за допомогою гнучкого з`єднання під`єднав до паливнороздавальної колонки, яку власноручно під`єднав до електропостачання та додатково розмістив у вищевказаному господарському приміщенні п`ять наземних резервуарів для зберігання пального.

В подальшому, ОСОБА_4 , будучи особою, яка зобов`язана дотримуватись правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, в порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України №1107 від 26.10.2011 року «Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», Постанови Кабінету Міністрів України № 956 від 11.07.2002 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки» та НПАОП 0.004-4.12-05 «Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці», ствердженого Наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці №15 від 26.01.2005, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України № 231/10511 від 15.02.2005 року, не пройшовши навчання та перевірку знань з питань охорони праці відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про охорону праці», немаючи жодних дозвільних документів: дозволу від Державної служби України з питань праці на виконання робіт підвищеної небезпеки, передбаченого ст. 21 Закону України «Про охорону праці» та за відсутності декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №440 від 05.06.2013 року зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №80 від 14.02.2018 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 13.02.2020 року, в порушення вказаних норм та самовільно взятих на себе функціональних обов`язків, незаконно встановивши обладнання для заправки транспортних засобів продуктами горюче-змащувальних матеріалів, та виконуючи функції оператора вищевказаної модульної АЗС, діючи умисно, протиправно, приступив до виконання робіт, пов`язаних з реалізацією горюче-змащувальних матеріалів, шляхом їх продажу населенню для господарських потреб - заправки автотранспортних засобів дизельним пальним, яку здійснював до 13.02.2020 року після чого був викритий співробітниками УСБУ в Закарпатській області.

Відповідно до п.10 Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого Наказом Держнаглядохоронпраці України №15 від 26.01.2005 року до таких робіт, зокрема, віднесено роботи з надзвичайно займистими, легкозаймистими, займистими та вибухонебезпечними речовинами до яких відноситься і дизельне пальне.

Крім цього, експлуатація модульної АЗС, а також роботи із заправлення транспортних засобів, ємностей дизельним паливом, здійснювалась ОСОБА_4 з порушенням охорони праці та правил безпеки на об`єктах такого типу, які становили реальну загрозу життю людей, та настання інших тяжких наслідків, оскільки на модульній АЗС не встановлено захисного заземлення, відсутні первинні засоби пожежогасіння, відсутні попереджувальні та заборонні знаки, електрообладнання встановлено у вибухо-пожежо-небезпечній зоні, не проведено ідентифікацію об`єкту підвищеної небезпеки (потенційно небезпечного об`єкта) та не узгоджено її з державним інспектором цивільного захисту та техногенної безпеки, відсутня документація з охорони праці щодо навчання відповідальних осіб, відсутня декларація відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки.

Сукупність вищевказаних порушень вимог нормативно-правових актів та, враховуючи розташування вищевказаної модульної АЗС в житловій зоні, створило реальну загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків для осіб, в тому числі, які працюють в безпосередній близькості до модульної АЗС, що належить ОСОБА_4 .

Вищенаведене могло спричинити такі зміни в стані виробничих об`єктів, внаслідок чого виникла висока ймовірність початку дії шкідливих, потенційно небезпечних факторів, таких як витік палива, його загоряння, вибух, руйнування споруд, що створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

Згідно висновку ДП «Західний Експртно-Технічний Центр Держпраці» №46.07.20/5684/6328 від 11.11.2020 організація робіт на модульній АЗС за адресою: Хустський р-н, смт. Вишково, вул. Слов`янська, б/н вимогам охорони праці не відповідає. Роботи, які виконуються на АЗС (зберігання, злив та відпуск нафтопродуктів) відносяться до робіт підвищеної небезпеки. Порушення правил безпеки на вказаній АЗС створює реальну загрозу загибелі людей, настання інших тяжких наслідків або заподіянню шкоди здоров`ю людей.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України - порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, особою, яка зобов`язана їх дотримувати, так як це порушення створило реальну загрозу загибелі людей, настання інших тяжких наслідків.

ОСОБА_4 визнав обставини встановлені під час дізнання, розкаявся у вчиненому, сприяв закінченню досудового розслідування в найкоротші терміни.

18 листопада 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 473 КПК України.

Відповідно до угоди обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 272 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч.1 ст. 272 КК України у виді у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права займати посади чи займатись певною діяльністю.

Прокурор ОСОБА_3 просила затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 5 ст.469 КПК України - укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з п.4 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.272 КК України, який згідно вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Цивільного позову по кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між обвинуваченим, захисником та прокурором відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам із Державного бюджету України.

Витрати на залучення експерта під час досудового розслідування кримінального провадження для проведення судової експертизи безпеки життєдіяльності №46.07.20/5684/6328 від 11.11.2020, яку проведено ДП «Західний Експертно-Технічний Центр Держпраці», витрати на проведення якої становлять 5280 гривень підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 .

Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 371, 374, 475,484,485 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 від 18 листопада 2020 року.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 272 КК України та призначити покарання за ч.1 ст. 272 України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень без позбавлення права займати посади чи займатись певною діяльністю.

Цивільного позову по кримінальному провадженні не заявлено.

- Речові докази: паливнороздавальну колонку без ідентифікуючих ознак (можливо виготовлену кустарним способом) з металу темносинього та сірого кольорів обладнану лічильником обліку реалізованого пального та під`єднаним за допомогою гнучкого з`єднання паливнороздавальним пістолетом; три резервуари з пластмаси білого кольору по периметру обтягнуті металевим каркасом для зберігання пального із залишками дизельного пального в кількості 3000 літрів; один резервуар з металу червоного кольору із залишками дизельного пального в кількості 700 літрів; один резервуар з пластмаси білого кольору по периметру обтягнутий металевим каркасом для зберігання пального без залишків пального; металеву бочку з металу зеленого кольору із залишками дизельного пального в кількості 60 літрів; пластмасову бочку чорного кольору із залишками дизельного пального в кількості 50 літрів; паливнороздавальний пістолет з шлангом з синтетичного матеріалу чорного кольору обладнаний лічильником обліку пального; паливно-роздавальний пістолет з шлангом з синтетичного матеріалу чорного кольору; записну книжку в обкладинці з синтетичного матеріалу зеленого кольору із написом «Lucky Notebook» із рукописними записами, які свідчать про реалізацію пального - повернути власнику ОСОБА_4 ;

- взірці дизельного пального в кількості 8 банок - знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи безпеки життєдіяльності №46.07.20/5684/6328 від 11.11.2020, яку проведено ДП «Західний Експертно-Технічний Центр Держпраці», витрати на проведення експертизи 5280 гривень.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

На вирок може бути подано апеляцію на протязі 30 днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Закарпатським апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1