Справа № 201/9205/20
Провадження № 1-кс/201/3511/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі, внесене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000753 від 03.04.2020 року, клопотання слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що 30.03.2020 року близько 10.45 години ОСОБА_4 перебував у дворі будинку АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_7 , у нього виник раптово злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому предметом зовні схожим на дерев`яну палку. Після виникнення злочинного умислу ОСОБА_4 , діючи умисно, в повній мірі розуміючи та усвідомлюючи небезпечність свого злочинного діяння, маючи можливість піти з даного місця без настання тяжких наслідків, не скористався даною можливістю, і, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, знаходячись по відношенню до потерпілого обличчям, а потерпілий до нього лівою боковою частиною, наніс потерпілому один удар предметом, зовні схожим на дерев`яну палку, в область голови потерпілого ОСОБА_7 , а саме в ліву виличну частину, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2 ступеню з внутрішньо-мозковою гематомою в корковій речовині лівої лобної та скроневої частках з численними мілкими вогнищами забою головного мозку, субдуральної гематоми в лобній та скроневій частках ліворуч, субарахноїдального крововиливу, лінійного перелому луски лівої скроневої кістки та стінки ґратчастої кістки ліворуч з явищами лівостороннього гемосинусу, контузії лівого ока, параоорбітальної гематоми ліворуч, часткової офтальмоплегії, посттравматичної нейропатії зорового нерву, яке за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення за вищезазначеними обставинами були зареєстровані у Єдиному реєстру досудових розслідувань за № 0000753 від 03.04.2020 року за ч. 1 ст. 121 КК України.

25 вересня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000753 від 03.04.2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за яке передбачене максимальне покарання у виді восьми років позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування і незаконно впливати на свідків, що свідчить про наявність достатніх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 і його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання сторони обвинувачення про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на необґрунтованість повідомленої останньому підозри і недоведеності належними доказами наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим, просили відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить до наступних правових висновків.

Як встановлено з матеріалів клопотання, Соборним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 03 квітня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000753, за попередньою правовою кваліфікацією злочину за ч. 1 ст. 121 КК України.

25 вересня 2020 року у цьому кримінальному провадженні № 0000753 від 03.04.2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищувати, сховати або спотворювати будь-яку з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про що свідчать наступні докази, зокрема, заява потерпілого від 30 березня 2020 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 21 квітня 2020 року; висновки експерта № 1527е від 15 червня 2020 року, якими виявлено у потерпілого ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання від 12 червня 2020 року; додатковим висновком експерта № 1738е від 02 липня 2020 року, у зв`язку із чим, сукупність цих фактичних даних на даному етапі досудового розслідування надають можливість переконатись у обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

В той же час, доводи сторони обвинувачення про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, переховування від органів досудового розслідування і незаконного впливу на свідків не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні належними і допустимими доказами, оскільки жодних фактичних даних, які б вказували на намагання підозрюваного ОСОБА_4 ухилятися від органу досудового розслідування або наявність інформації від свідків про будь-який незаконний вплив на них з боку підозрюваного або інших осіб з метою зміни своїх показань, слідчому судді не надано, враховуючи в тому числі ті обставини, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру 25 вересня 2020 року, для вручення якої останній добровільно з`явився до органу досудового розслідування, і того ж дня слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 цього запобіжного заходу вигляді особистого зобов`язання, тим самими, не здійснивши жодних процесуальних і слідчих дій за участю підозрюваного ОСОБА_4 після повідомлення останньому про підозру, слідчий посилається у клопотанні про наявність ризику можливого переховування підозрюваного від слідства, що є явним припущенням сторони обвинувачення, у зв`язку із чим, ці ризики не можуть бути враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, його молодий вік і стан здоров`я, відсутність судимості за вчинення кримінальних правопорушень, позитивну характеристику з місця навчання, міцні соціальні зв`язки і наявність постійного місця проживання.

Таким чином, враховуючи, що у цьому кримінальному провадженні прокурором не було доведено наявність підстав вважати про існування зазначених у клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя не знаходить належних підстав для задоволення клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 179, 184-187, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України відмовити.
Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 09.30 годині 30 вересня 2020 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1