ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2854/21
провадження № 1-кс/753/543/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" лютого 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
підозрюваної ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділення слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 09.02.2021 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки міста Києва, освіта вища, працюючої лікарем інтерном жіночої консультації м. Києва, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
ВСТАНОВИВ:
11.02.2021 р. старший слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Клопотання вмотивоване тим, що 09.02.2021 р. приблизно о 16 годині 00 хвилин до чергової частини ГУНП у м. Києві надійшло повідомлення по спецлінії «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , працівники правоохоронних органів проводять обшук та обмежують права жителів квартири. У зв`язку з чим оперативним черговим на місце пригоди за вищевказаною адресою було направлено автопатруль «Рубін-0206» у складі поліцейського управління патрульної поліції у місті Києві ДПП ОСОБА_7 та поліцейського управління патрульної поліції у місті Києві ДПП ОСОБА_8 , для з`ясування обставин та врегулювання ситуації. При цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували у форменному одязі працівників поліції з усіма загальновідомими розрізнювальними знаками.

В подальшому, того ж дня, приблизно о 16 годині 10 хвилин, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прибувши на місце події за зазначеною адресою, з`ясували, що слідчі слідчого управління в Київській області спільно з працівниками УСБУ в Київській області проводили обшук в кв. АДРЕСА_2 по кримінальному провадженню № 0000892 від 24.10.2019 р. згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва номер провадження № 761/4384/21. Під час проведення обшуку працівниками правоохоронних органів мешканці квартири АДРЕСА_3 - ОСОБА_9 та ОСОБА_4 своїми діями всіляко провокували конфлікт та перешкоджали проведенню цієї слідчої дії. Працівниками патрульної поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були прийняті заходи до попередження і припинення правопорушення з боку ОСОБА_9

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи працівниками правоохоронного органу, діючи на законних підставах, а саме при виконанні своїх обов`язків, передбачених статтею 18 Закону України «Про національну поліцію», згідно якої поліцейський, незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, подання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, перебуваючи у форменному одязі працівника поліції, намагалися заспокоїти ОСОБА_9 та обмежили його доступ до квартири АДРЕСА_3 , де проходила слідча дія, використовуючи при цьому засоби фізичного впливу. В цей час ОСОБА_4 , керуючись раптово виниклим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень працівникам правоохоронних органів, ігноруючи їх законні вимоги, вийшовши з квартири АДРЕСА_3 розпочала активні дії у вигляді перешкоджання затриманню ОСОБА_9 працівниками поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , скориставшись тим, що у працівника поліції ОСОБА_7 випала переносна радіостанція, піднявши її з підлоги, стала наносити численні хаотичні удари в область голови працівника поліції ОСОБА_8 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді забійних ран правої та лівої вушних раковин. Після чого ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень працівникам правоохоронних органів, тримаючи переносну радіостанцію в руках, стала наносити численні хаотичні удари в область голови працівника поліції ОСОБА_7 , спричинивши останньому побоїв та фізичних страждань.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у насильстві щодо працівника правоохоронного органу, тобто умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв та легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

10.02.2021 р. ОСОБА_4 на підставі ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

10.02.2021 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Дана підозра у відношенні ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: змістом протоколів про прийняття заяв потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , змістом протоколів потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом перегляду відеозапису, змістом протоколу огляду місця події та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваної, застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22.00 год. до 06.00 год. строком на два місяці та покласти на підозрювану такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд у даному кримінальному провадженні за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд у даному кримінальному провадженні про зміну свого місця проживання, роботи.

Сторона захисту просила відмовити у задоволенні даного клопотання, оскільки слідчий та прокурор не довели, що встановлені під час розгляду цього клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам та обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі та арештом.

Підозрювана доводи захисника підтримала, окремо зазначила, що має міцні соціальні зв`язки, і також просила суд обрати більш м`який запобіжний захід, ніж зазначений у клопотанні слідчого.

Cлідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши у системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішенні питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одними із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

У цьому випадку, вимоги ч.ч. 1 та 2 ст. 132 КПК України заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинувачення, як передумовою, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як убачається із матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку із чим, останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

У цьому випадку в ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за викладених у підозрі обставинах.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження, у ході якого підозрювану 10.02.2021 р. повідомлено про підозру у вчинені злочину за ч. 2 ст. 345 КК України, та подано органом досудового розслідування до слідчого судді дане клопотання про застосування запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує таке.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання, стосовно підозрюваного встановлено, такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка міста Києва, освіта вища, працює лікарем-інтерном жіночої консультації м. Києва, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима.

Підозрювана на час вирішення питання про обрання міри запобіжного заходу хворіє на гепатобластому правої долі печінки ст. ІІІ, що підтверджується копіями висновками для МСЕК від 28.12.2013 р. та 16.12.2016 р., є інвалідом другої групи з дитинства, має типові міцні соціальні зв`язки для особи її віку та статусу, прийнятну репутацію, а тому, слідчий суддя, аналізуючи питання наявності обставин визначених ст. 132, ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - із точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання підозрюваної, визнання нею факту скоєння інкримінованих ній дій, протоколи допитів потерпілих та свідка, інші документи) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрювана, могла вчинити дане правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення у частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ у частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, уважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я (хворіє на гепатобластому правої долі печінки, є інвалідом другої групи з дитинства); міцність соціальних зв`язків у місці її постійного проживання (проживає у шлюбі, має на утриманні малу дитину, має постійне місце роботи); репутацію; майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення у частині аргументації неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Так на доведення неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання клопотання містить лише єдиний аргумент про те, що підозрювана вчинила умисний злочин, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, що, на думку суду, жодним чином не може свідчити про належну обгрунтованість незастосування цього запобіжного заходу.

За таких умов, слідчий суддя приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку із чим вважає, що на даному етапі потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (арешт), про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризикам, вважає за необхідне відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 22.00 год. до 06.00 год. строком на два місяці. Однак застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням на неї обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваної, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.), оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання начальника відділення слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 09.02.2021 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, - відмовити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора чи суд у даному кримінальному провадженні за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд у даному кримінальному провадженні про зміну свого місця проживання, роботи.
Ухвала в частині покладених обов`язків діє 58 днів тобто до 09 квітня 2020 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Звільнити ОСОБА_4 негайно з-під варти в залі суду.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складений 15.02.2021 р.
Слідчий суддя ОСОБА_1