У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу тримання під вартою

03 вересня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, погоджене прокурором першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що поширює свою діяльність на Волинську область прокуратури Волинської області про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, уродженцю с. Майдан-Липненський Маневицьцокого району Волинської області, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, працюючому фахівцем відділу планування та звітності Департаменту моніторингу та інформаційно-аналітичного забезпечення Державної служби України з безпеки на транспорті, зареєстрованому та проживаючому за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимому, підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 250 000 грн. та покладення на підозрюваного ряду обов`язків.
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України пособництво в одержанні службовою особою неправомірної вигоди у великому розмірі для себе за вчинення такою особою в і інтересах третіх осіб дій з використанням наданої їй влади, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.
Згідно клопотання ОСОБА_7 , в серпні 2020 року одержав прохання від фізичних осіб-підприємців ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про надання консультації з приводу порядку одержання дозволів Європейської Конференції Міністрів Транспорту.
З метою допомоги останнім, ОСОБА_7 звернувся за консультацією до ОСОБА_6 , який займаючи посаду провідного фахівця відділу планування та звітності Департаменту моніторингу та інформаційно-аналітичного забезпечення Державної служби України з безпеки на транспорті 18.08.2020р. приблизно о 15.00 год. поблизу приміщення магазину «Даринка» в с. Майдан-Липненський Маневицького району Волинської області при зустрічі з ОСОБА_7 повідомив останньому про порядок отримання дозволів Європейської Конференції Міністрів Транспорту, а також вказав, що він може допомогти з їх отриманням, оскільки сам працює в Державній службі України з безпеки на транспорті та знає службових осіб, які входять в склад Конкурсної комісії для проведення конкурсу з розподілу дозволів ЄКМТ. Тоді ж ОСОБА_6 , будучи зацікавленим у сприянні в одержанні ,поєднаному з вимаганням, невстановленими на даний час службовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті, які є працівниками правоохоронного органу та входять в склад Конкурсної комісії, неправомірної вигоди у великому розмірі, висловив ОСОБА_7 вимогу надати йому для подальшої передачі грошові кошти в розмірі 3 000 Доларів США за кожний дозвіл ЄКМТ за вчинення даними особами дій з використанням наданої їм влади в інтересах фізичних осіб-підприємців ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 для прийняття рішення про надання дозволів ЄКМТ, а загалом за три дозволи ЄКМТ необхідно передати грошові кошти в розмірі 9000 Доларів США. Також ОСОБА_6 повідомив, що у випадку ненадання неправомірної вигоди, вказані дозволи розподілені підприємцям не будуть, оскільки велика конкуренція та багато охочих їх отримати.
За таких обставин ОСОБА_7 , будучи поставленим в умови, за яких відмова від надання неправомірної вигоди призведе до неприйняття Конкурсною комісією рішення про надання фізичним особам-підприємцям ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дозволів ЄКМТ, змушений був погодитись виконати вимогу про надання неправомірної вигоди.
Під час наступної зустрічі 21.08.2020р. приблизно о 17.30 год. поблизу приміщення магазину «Даринка» в с. Майдан-ЛипненськийМаневицького району Волинської ОСОБА_6 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел,одержав від ОСОБА_7 для подальшої передачі частину неправомірної вигоди в сумі 500 Доларів США,що в гривневому еквіваленті станом на 21.08.2020, згідно офіційного курсу НБУ, становить 13 740 грн., та домовились про наступну зустріч в м. Києві, де ОСОБА_7 повинен передати решту неправомірної вигоди.
В подальшому, 02.09.2020р. об 11.10 год. на літній терасі кафе «Паштет» у м. Києві за адресою пр. Перемоги, 18, ОСОБА_6 , діючи умисно, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, з метою пособництва в одержанні, поєднаному з вимаганням, невстановленими на даний час службовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті, які є працівниками правоохоронного органу та входять в склад Конкурсної комісії, одержав від ОСОБА_7 для подальшої передачі решту неправомірної вигоди у великому розмірі в сумі 8 500 Доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 02.09.2020, згідно офіційного курсу НБУ, становить 234 600 грн., за вчинення даними особами дій з використанням наданої їм влади в інтересах фізичних осіб-підприємців ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 для прийняття рішення про надання дозволів ЄКМТ, після чого був викритий працівниками правоохоронних органів та затриманий.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі. Крім того, в силу своїй посадових обов`язків ОСОБА_6 обізнаний із особливостями роботи правоохоронної системи, а відтак, існує ризик, що останній, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, в силу своїх посадових обов`язків та використовуючи свій авторитет може незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні або ж іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у справі доказами що в сукупності, виправдовують застосування такого запобіжного заходу як взяття під варту.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у такому клопотанні. Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вказаним у клопотанні ризикам, з приводу чого необхідність взяття його під варту є виправданим кроком. Обґрунтованість підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому мотивів.
Захисник проти клопотання заперечив, вважаючи підозру необґрунтованою, кваліфікацію завищеною, а ризики наведені в клопотанні не підтверджені жодними доказами. Просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, і зокрема, цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язку носили електронний браслет. В іншому випадку, при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою просив не застосувати визначений прокурором розмір застави, оскільки такий є непомірним для підозрюваного.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні в повному обсязі підтримав пояснення свого захисника.
З`ясувавши позицію сторін кримінального провадження, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
До Єдиного реєстру досудового розслідування 17.08.2020р. року внесені дані з приводу вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_6 повідомлено 02.09.2020р.
Згідно протоколу затримання, ОСОБА_6 фактично затриманий 02.09.2020 р. о 11.00 год.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
У відповідності до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про обрання запобіжного заходу і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема:
протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 19.08.2020р., згідно якої останній повідомив про вимагання в нього ОСОБА_6 неправомірної вигоди в розмірі 9000 доларів США;
протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 20.08.2020, в якому останній повідомляє про вимагання у нього ОСОБА_6 неправомірної вигоди та про необхідність зустрітись та взяти з собою частину неправомірної вигоди в сумі 500 Доларів США;
протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів-грошових коштів від 21.08.2020р., згідно якого ОСОБА_7 було надано заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в сумі 500 доларів США;
протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 25.08.2020р., в якому останній повідомляє про надання при зустрічі 21.08.2020р. ОСОБА_6 частини неправомірної вигоди в сумі 500 доларів США та про заплановану подальшу зустріч;
протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів-грошових коштів від 02.09.2020р., згідно якого ОСОБА_7 було передано грошові кошти в сумі 8500 доларів США;
протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_6 , в ході якого в чоловічій сумці (барсетці) останнього відшукано імітаційні грошові кошти Долари США номіналом по 100 (сто) у кількості 82 одиниці серією КВ14859854М та долари США номіналом 100 (сто) кожна у кількості 3 одиниці серії KF42581588DHH09135035A, HE43891079B;
протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 02.09.2020р., в якому останній повідомляє про обставини передачі ним 02.09.2020р. у кафе «Паштет» у м. Києві неправомірної вигоди ОСОБА_6 у розмірі 8500 Доларів США.
Такі докази в об`єктивному зв`язку вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , тоді як доводи сторони захисту щодо провокаційних дій працівників правоохоронних органів по суті, не підтверджені жодними доказами, тоді як предмет неправомірної вигоди був вилучений у підозрюваного, який в силу своїх посадових з обов`язків пов`язаний з отриманням дозволів ЄКМТ. Тому, безпосередньо на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя, керуючись згаданою вище практикою ЄСПЛ щодо наявності обґрунтованої підозри визнає такі аргументи недостатніми, що зрештою, не перешкоджає стороні захисту відстоювати таку позицію в майбутньому.
Так само, не може мати вирішального значення позиція сторони захисту щодо непідслідності даного кримінального провадження ТУ ДБР, розташованому у м. Львові, оскільки за змістом частин 2 та 5 ст. 218 КПК України слідчий проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність, а спори про підслідність вирішуються прокурором вищого рівня.
Оцінюючи вказані докази з точки зору належності, допустимості та достовірності слідчим суддею не встановлено істотного порушення прав та свобод людини при отриманні таких доказів. При цьому, сторона захисту на такі обставини не посилається.
Отже, стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В мотивах клопотання слідчий покликається виключно на існування першого, третього та четвертого ризиків. Відповідно, враховуючи таку засаду кримінального провадження як диспозитивність слідчий суддя детального розгляне можливість існування цих ризиків та не буде перевіряти можливість існування інших ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Санкція статті, за якою підозрюється ОСОБА_6 , передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.
В п. 36 рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, поєднаного з використанням влади та службового становища, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, з конфіскацією майна. Крім цього, в силу вимог статті 75 КК України у випадку доведення вини підозрюваного до нього не може бути застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням.
На думку слідчого судді при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу вказане доводить наявність ризику про те, що ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також враховуючи посаду, яку він займає і яка безпосередньо сприяла вчиненню ним інкримінованого кримінального правопорушення, вважаю, що існує ризик незаконного впливу на свідків кримінального провадження, оскільки по-перше, такий ризик є актуальним до моменту допиту цих свідків в суді під час розгляду справи по суті, а по-друге, на даний час не встановлені всі особи, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до обставин кримінального провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, до якого можуть бути причетні й інші особи, які безпосередньо пов`язані з видачею дозволів ЄКМТ, оскільки в силу своїх посадових обов`язків, ОСОБА_6 не може самостійно вирішити питання видачі такого дозволу, а для його отримання повинна бути зібрана комісія, яка складається в тому числі з службових осіб Державної служби України з безпеки на транспорті.
На даний час особи, які можуть бути причетні до даного кримінального правопорушення не встановлені, а відтак, є всі підстави вважати, що підозрюваний зможе вживати заходів та підшукувати осіб, які можуть надавати відносно нього неправдиві покази.
Отже, стороною обвинувачення також доведено наявність обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.
За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як наслідок, всі інші запобіжні заходи є більш м`якими.
При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам слід врахувати, що така оцінка стосується перспективних фактів. Зокрема, використовується стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам лише за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
В межах даного кримінального провадження слідчий суддя враховує інформацію про стан здоров`я підозрюваного, відсутність у нього тяжких патологічних захворювань, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, наявність на утриманні двох дітей, його репутацію, відсутність судимостей та інші обставини, визначені у ст. 178 КПК України.
Разом з тим, як уже зазначалось вище, в межах даного кримінального провадження стороною обвинувачення доведено існування трьох ризиків, два з яких пов`язані з службовою діяльністю ОСОБА_6 . Відповідно, в силу свого професійного становища ОСОБА_6 має реальну можливість вплинути на свідків чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню і тому, запобіжні заходи, які не пов`язані з позбавленням особистої свободи в межах даного кримінального провадження не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Крім того, через тяжкість покарання в межах даного кримінального провадження також доведено ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, а тому, на думку слідчого судді такий запобіжний захід як домашній арешт не зможе повною мірою запобігти вказаному ризику, при тому що одночасно із таким запобіжним заходом як домашній арешт актуальними стають попередні два ризики.
Наведені вище обставини в сукупності виключають можливість обрання менш суворого запобіжного заходу, а відтак, слід вважати встановленим, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
При цьому, за змістом п. 2 ч. 5 цієї статті, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як вбачається зі змісту електронної декларації підозрюваного за 2019р. у власності підозрюваного є квартира площею 83,4 кв.м., рухоме майно відсутнє, однак наявні власні заощадження в розмірі 5000 доларів США, хоча у 2019р. підозрюваний і його дружина не отримали жодних доходів, що ставить під сумнів твердження сторони захисту про не найкраще матеріальне становище підозрюваного і його сім`ї, яка не маючи жодних доходів має заощадження в загальному розмірі 7000 доларів США. Зрештою, сторона захисту не надала доказів та пояснень про відсутність таких коштів на даний час.
Відтак, із урахуванням обставин по справі, кількості доведених ризиків та професійного становища підозрюваного і його авторитет, в силу вимог частини п`ятої ст. 182 КПК України, вважаю, що при визначенні розміру застави слід вийти за межі такого розміру, які передбачені у п. 2 ч. 5 цієї статті, оскільки як уже зазначалось вище, до вчинення ймовірного злочину можуть бути причетні й інші особи, а у випадку порушення підозрюваним того чи іншого обов`язку шкода для інтересів кримінального провадження може бути непоправною.
Виходячи з засад виваженості, розумності та справедливості, беручи до уваги інтереси кримінального провадження, вважаю, що підозрюваному слід визначити заставу у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що достатньою мірою забезпечить виконання ним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.
З огляду на обставини кримінального провадження та доведені ризики, необхідність покладення на підозрюваного зазначених у клопотанні обов`язків вважаю доведеною, оскільки такі об`єкти направлені на запобігання цим ризикам та не становитимуть непропорційного втручання в особисте життя особи.
Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові задовольнити.
Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Львівській установі виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області.
Строк дії ухвали становить шістдесят днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання з 11.00 год. 02 вересня 2020 року.
Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 210 200 грн.
У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок, ОСОБА_6 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.
У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_6 покладаються такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також з працівниками Державної служби України з безпеки на транспорті окрім випадків службової необхідності;
- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
У випадку не внесення застави строк тримання під вартою закінчується 01.11.2020 року о 11.00 год.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 08.09.2020 року о 13:40 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1