Справа № 344/97/21
Провадження № 1-кп/344/641/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого комірником у ТзОВ Падана Кемікал Компаунде, пенсіонера по інвалідності ІІ групи, одруженого, раніше несудимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_7 .

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, 02.11.2020 приблизно о 16 годині 30 хвилин, у світлу пору доби, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки М-412 ИЭ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався ділянкою автодороги по вул.Івасюка, що у м.Івано-Франківську Івано-Франківської області у напрямку від вул.Івана-Павла II до вул.Хоткевича, зі швидкістю приблизно 38...40 км/год та наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1.«зебра» та інформаційно-вказівними знаками 5.35.1, 5.35.2 "Пішохідний перехід".

У цей час, по нерегульованому пішохідному переході, в напрямку справа наліво відносно руху автомобіля М-412 ИЭ, розпочала переходити проїзну частину дороги пішохід ОСОБА_7 , яка відповідно до п.4.16а Правил дорожнього руху України, мала перевагу в русі. Водій ОСОБА_5 , маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_7 , проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості транспортного засобу, щоб постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, наближаючись до пішохідного переходу, на якому знаходилася пішохід, не зменшив швидкість автомобіля аж до його зупинки, не надав дорогу пішоходу, внаслідок чого вчинив наїзд на ОСОБА_7 .

При цьому ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п.1.5., згідно якого, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п.1.10., в частині визначення поняття "небезпека для руху" - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися;

п.2.3., який вказує, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п.4.16., у якому зазначено, що пішохід має право:

а) на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора;

п.12.1., відповідно до якого, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку;

п.12.3., який зобов`язує водія в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п.18.1., згідно якого, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У результаті порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пішохід ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи №544 від 14.12.2020 померла на місці події від поєднаної закритої черепно-хребетно-спинномозкової травми, з розривом атланто-окціпатального з`єднання та повним розривом спинного мозку, крововиливами під оболонки та в речовину спинного мозку, крововиливами в м`які тканини, яка ускладнилась спінальним шоком.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, ствердив все вищенаведене відповідно до викладеного. Пояснив, що проявивши неуважність вчинив наїзд на потерпілу, про що дуже жалкує, критично оцінює свій вчинок, щиро розкаюється у вчиненому, усвідомлює, що своїми діями вчинив злочин, запевнив суд, що такого більше не повториться, просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що завдану матеріальну шкоду йому відшкодовано в повному обсязі, претензій будь-якого характеру до обвинуваченого він не має, просить сувого його не карати, однак позбавити права керування транспортними засобами.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився у зв`язку з перебуванням закордоном.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_7 .

Суд вважає дану кваліфікацію правильною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, пенсіонер, інвалід ІІ групи, працює комірником у ТзОВ Падана Кемікал Компаунде, позитивно характеризується по місцю проживання та місцю роботи.

Окрім того, суд також враховує, що згідно інформації, яка міститься в досудовій доповіді органу пробації у обвинуваченого ОСОБА_5 наявний низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик небезпеки, яку він становить для суспільства, Івано-Франківський МРВ філії ДУ Центр пробації в Івано-Франківській області вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на обвинуваченого обов`язки відповідно до п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини, щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік, стан здоров`я, матеріальне становище, зокрема, те, що є інвалідом ІІ групи, пенсіонером, однак продовжує працювати, позитивно характеризується, беручи до уваги обставини справи, те, що злочин вчинено з необережності, відсутність претензій будь-якого характеру у потерпілих, враховуючи, думку прокурора, що просив призначити покарання із застосуванням вимог ст.75 КК України, а також висновок органу пробації, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без відбування покарання, яке йому слід обрати в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у вигляді позбавлення волі, а тому керуючись ст.ст.75, 76 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши відповідні обов`язки, оскільки таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- DVD-R диск із відеозаписами залишити при матеріалах кримінального провадження в Івано-Франківській обласній прокуратурі;

- одяг потерпілої ОСОБА_7 знищити;

- автомобіль марки М-412 ИЭ, реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути за належністю власнику ОСОБА_5 .

Арешт накладений на автомобіль марки М-412 ИЭ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 04 листопада 2020 року скасувати.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави, процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 4249 (чотири тисячі двісті сорок дев`ять) гривень 70 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1