Ухвала
26 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 176/497/20
провадження № 51 - 5090 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22 травня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України(далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 зазначеної статті.

Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність(ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, які є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про зміну вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22 травня 2020 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Однак прокурор не зазначає, яких саме істотних порушень вимог кримінального процесуального закону допустився суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження, а також яким чином вони вплинули на законність та обґрунтованість судового рішення, і були б підставою відповідно до ст. 438 КПК для зміни вироку місцевого суду, з огляду на положення статей 412, 413 цього Кодексу.
Як убачається з касаційної скарги, прокурор наводить доводи, які не були предметом перевірки суду апеляційної інстанції. На думку прокурора, апеляційний суд при перегляді судового рішення за апеляційною скаргою прокурора, не взяв до уваги внесені законодавцем зміни до диспозиції ч. 2 ст. 309 КК, внаслідок чого постановлено рішення, яке не відповідає вимогам закону.
Разом з тим, як вбачається зі змісту копії судового рішення, доводи прокурора в касаційній скарзі виходять за межі питань, що були поставлені ним в суді апеляційної інстанції, тому апеляційний суд в цій частині вирок суду першої інстанції не переглядав і будь-якого рішення не приймав.
Таким чином касаційна скарга прокурора не відповідає вимогам КПК, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши прокурору строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора на вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22 травня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`яти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3