Справа № 646/227/21
№ провадження 1-в/646/70/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.01.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Харкові подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» начальника арештного дому ОСОБА_3 , погоджене головою спостережної комісії ОСОБА_4 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого: 1) 02.06.2014 Арцизьким районним судом Одеської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень; 2) 27.11.2014 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі, визначено вирок Арцизького районного суду Одеської області від 02.06.2014 року виконувати самостійно; 4) 27.03.2015 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі,
У С Т А Н О В И В:
До Червонозаводського районного суду м.Харкова надійшло подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» начальника арештного дому ОСОБА_3 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .
Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 засуджений вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2015 року за ч.2 ст.185 ч.4 ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 09 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, на підставі ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 01.08.2014 року по 28.04.2015 року. З 24 червня 2019 року та по теперішній час ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)». За період відбування покарання в установі вимоги режиму тримання не порушував, адміністрацією установи заохочувався 5 разів, характеризується позитивно. Працевлаштований швачем на дільниці «Штамповка» з відрядною оплатою праці, до виконання завдань ставиться позитивно. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, у вільний від роботи час займається самоосвітою, читає художню літературу, підтримує доброзичливі стосунки з тіткою. За характером стриманий. За вироком суду має майновий позов на суму 1598,22 гривень, позов добровільно сплачено. На підставі викладеного адміністрація ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» разом із спостережною комісією в Основ`янському районі м.Харкова вважають, що засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому на підставі ст. 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.
Прокурор ОСОБА_6 підтримав подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 та просив його задовольнити.
Представник адміністрації Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» у судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового розгляду був повідомлений належним чином.
Засуджений ОСОБА_5 надав до суду заяву про розгляд подання без його участі.
Суд, дослідивши матеріали подання та оглянувши матеріали особової справи на засудженого, вважає подання таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Статтею 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, в тому числі і про умовно дострокове звільнення.
Суд встановив, що ОСОБА_5 засуджений вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2015 року за ч.2 ст.185 ч.4 ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі.
Вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2015 року набрав законної сили 28 квітня 2015 року.
Початок строку відбування покарання 01 серпня 2014 року.
Кінець строку відбування покарання 05 листопада 2021 року.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2016 року ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення до строку покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 01.08.2014 по 28.04.2015.
Зі змісту характеристики на засудженого ОСОБА_5 , складеної начальником відділення соціально-психологічної служби майором внутрішньої служби ОСОБА_7 , погодженої заступником начальника колонії з соціально-виховної та психологічної роботи підполковником внутрішньої служби ОСОБА_8 та затвердженої начальником ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» начальником арештного дому ОСОБА_3 слідує, що засуджений ОСОБА_5 у місцях позбавлення волі знаходиться з 08 серпня 2014 року.
З 08 серпня 2014 року по 16 серпня 2014 року перебував у Ізмаільському СІЗО, де характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання та розпорядку дня не порушував, до праці не залучався.
З 16 серпня 2014 року по 22 серпня 2014 року перебував у Одеському СІЗО, де характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання та розпорядку дня не порушував, заохочень не мав.

З 22 серпня 2014 року по 17 січня 2015 року перебував у Ізмаільському СІЗО, де характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання та розпорядку дня не порушував, заохочень не мав.
З 17 січня 2015 року по 06 березня 2015 року перебував у «Південній ВК №51», де характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання та розпорядок дня не порушував, заохочень не мав.
З 06 березня 2015 року по 16 травня 2015 року перебував у Ізмаільському СІЗО, де характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання та розпорядку дня не порушував, заохочень не мав.
З 16 травня 2015 року по 21 червня 2019 року перебував у «Південній ВК №51», де характеризувався позитивно, вимоги режиму тримання та розпорядок дня не порушував, адміністрацією установи заохочувався 5 разів.
З 21 червня 2019 року по 24 червня 2019 року перебував у «Державній виправній установі №27», де характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання та розпорядок дня не порушував, заохочень не мав.
З 24 червня 2019 року відбуває покарання в Державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)», за час перебування вимог режиму тримання та розпорядку не порушував, адміністрацією установи заохочувався 5 разів, характеризується позитивно. Працевлаштований на дільниці «Штамповка», штампувальником з відрядною формою оплати праці. До виконання поставлених завдань ставиться позитивно, проявляє ініціативу, виконує роботи з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки пожежної безпеки і безпеки праці не допускає. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні роботи. За характером стриманий, у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, підтримує взаємовідносини із засудженими позитивної спрямованості. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», до реалізації програм ставиться позитивно. Відповідно до ст. 110 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує соціально-корисні зв`язки з тіткою шляхом листування, телефонних дзвінків, отримує посилки та передачі. За вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 листопада 2014 року добровільно сплатив судові витрати у сумі 1598,22 гривень. За вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2015 року майнових позовів не має.
Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засудженого, складеної начальником відділення соціально-психологічної служби майором внутрішньої служби ОСОБА_7 29 грудня 2020 року, засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання має десять заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці та за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК та правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, до дисциплінарної відповідальності не притягався. Стягнень не має.
З довідки, виданої головним бухгалтером Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» ОСОБА_9 , вбачається, що засуджений ОСОБА_5 добровільно сплатив судові витрати у сумі 1598,22 гривень згідно з вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2015 року.
Зі змісту довідки щодо працевлаштування та довідки про заробітну плату вбачається, що засуджений ОСОБА_5 працевлаштований на штампувальній дільниці цеху №3 підприємства установи за фахом штампувальник (холодно штампувальні роботи) з відрядною формою оплати праці, отримав заробітну плату за період з червня 2019 року по листопад 2020 року.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 Кримінального кодексу України.
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбув понад 3/4 фактичного строку покарання, позитивною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення, тому суд вважає за можливе задовольнити подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» начальника арештного дому ОСОБА_3 та звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання умовно-достроково.
На підставі ст.81 КК України, ст.154 КВК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» начальника арештного дому ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 задовольнити.
ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2015 року умовно достроково на невідбутий строк покарання дев`ять місяці вісім днів.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а засудженим - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.
Суддя ОСОБА_1