Провадження №1-кп/761/553/2020
В И Р О К
іменем України

17 липня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів с/з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002369 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів Республіки Молдова, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпілого ОСОБА_13 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

УС Т А Н О В И В:

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_16 (засуджена вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України) у період з 03.06.2015 по 01.08.2016 працювала на громадянина ОСОБА_13 , відповідно до договору про надання послуг № 03-08-15-Е та фактично була єдиною особою, яка здійснювала облік його особистих коштів та мала доступ до банківського сейфа із грошовими коштами ОСОБА_13

28.04.2016 працівниками Служби безпеки України (далі - СБУ) за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України, затримано ОСОБА_13 у порядку ст. 208 КПК України.

Того ж дня у ОСОБА_8 , який, будучи особою, яка надавала ОСОБА_13 протягом десяти років правову допомогу та володіла інформацією щодо майнового стану останнього, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами останнього, які знаходились в індивідуальних банківських сейфах у ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» за адресою: м.Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 6.

При цьому ОСОБА_8 не було достеменно відомо про те, яка саме сума грошових коштів знаходиться станом на 28.04.2016 у банківських сейфах ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 6.

З метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами, які належать ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що самостійно реалізувати злочинний план не зможе, вирішив залучити до його реалізації довірену особу ОСОБА_13 ОСОБА_16 , яка мала доступ до індивідуальних банківських сейфів у ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк», в яких зберігались особисті грошові кошти ОСОБА_13 .

Так, 28.04.2016 за місцем проживання ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками СБУ - ОСОБА_17 і ОСОБА_18 проведено обшук, в ході якого вилучено ключі від індивідуальних банківських сейфів № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що знаходяться у ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 6, а також грошові кошти в сумі 175 250 грн., 47 979 доларів США, 50 070 російських рублів та 8 485 євро, які належали ОСОБА_13 та які ОСОБА_16 не встигла помістити у вищевказані індивідуальні банківські сейфи.

Після проведеного за місцем проживання ОСОБА_16 обшуку, їй працівниками СБУ - ОСОБА_17 і ОСОБА_18 запропоновано проїхати за місцем знаходження приміщення СБУ за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33, куди вона вирушила на автомобілі «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_3 .

Через деякий час до місця знаходження ОСОБА_16 на автомобілі «Тойота Ленд Крузер», державний номерний знак НОМЕР_4 , під`їхав ОСОБА_8 , який підійшов до її автомобіля.

Сівши в автомобіль до ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , діючи із прямим умислом, спрямованим на заволодіння майном ОСОБА_13 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, запропонував останній як особі, яка має доступ до індивідуальних банківських сейфів у ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк», у яких зберігаються грошові кошти ОСОБА_13 , таємно заволодіти ними.

ОСОБА_16 , усвідомлюючи протиправність пропозиції ОСОБА_8 , спрямованої на таємне викрадення майна ОСОБА_13 , будучи обізнаною про вміст банківських сейфів № 38 та № 44 у ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» - наявність у них грошових коштів ОСОБА_13 в особливо великих розмірах, надала згоду ОСОБА_8 на відкриття зазначених банківських сейфів і викрадення їх змісту. При цьому ОСОБА_16 повідомила ОСОБА_8 , що ключі від зазначених банківських сейфів, а також грошові кошти в сумі 175 250 грн., 47 979 доларів США, 50 070 російських рублів та 8 485 євро, які належали ОСОБА_13 , вилучені у неї співробітниками СБУ під час проведення обшуку за місцем її проживання.

Після цього ОСОБА_8 , перебуваючи у м. Києві на вул. Володимирській у районі будинку № 39, приблизно о 14 годині 00 хвилин, у присутності ОСОБА_16 повідомив працівників СБУ про те, що у разі надання ОСОБА_16 вилучених у неї під час обшуку ключів від індивідуальних банківських сейфів № 38 та № 44, розміщених у ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк», остання зможе добровільно видати їм паспорт громадянина Російської Федерації на ім`я ОСОБА_13 .

Працівник СБУ ОСОБА_19 , не будучи обізнаним про наміри ОСОБА_8 та ОСОБА_16 вчинити особливо тяжкий злочин, а саме заволодіти грошовими коштами ОСОБА_13 , в особливо великих розмірах, передав ОСОБА_8 , вилучені у ОСОБА_16 вдома 28.04.2016 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ключі від індивідуальних банківських сейфів № 38 та № 44.

Отримавши від працівника СБУ ОСОБА_17 ключі від індивідуальних банківських сейфів № 38 та № 44, що знаходились у ПАТ «Комерційний індустріальний Банк», ОСОБА_8 разом з ОСОБА_16 на автомобілі «Тойота Ленд Крузер», державний номерний знак НОМЕР_4 , поїхали до вищевказаної банківської установи за адресою м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 6.

У приміщенні ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 6, ОСОБА_16 , будучи довіреною особою ОСОБА_13 та маючи доступ до індивідуальних банківських сейфів № 38 та № 44, усвідомлюючи злочинні наміри ОСОБА_8 , спрямовані на заволодіння майном ОСОБА_13 та бажаючи їх настання із корисливих мотивів, увійшла разом із ним до депозитарної зали ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна в особливо великих розмірах, а саме грошових коштів ОСОБА_13 , які знаходились в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 , ОСОБА_16 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , перебуваючи у кімнаті клієнта депозитарію ПАТ «Комерційний індустріальний Банк», о 14 годин 15 хвилин разом із представником банку - касиром ОСОБА_20 , яка не усвідомлювала злочинних намірів ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , відчинили індивідуальний банківський сейф № НОМЕР_1 . У свою чергу, ОСОБА_16 вийняла із зазначеного банківського сейфа металеву скриньку та винесла її у клієнтську кімнату, розташовану за межами депозитарної кімнати, та передала її ОСОБА_8 , який у присутності ОСОБА_16 вийняв із неї грошові кошти, що належали ОСОБА_13 , у сумі 163 250 доларів США, що на 28.04.2016, згідно з офіційним курсом валют Національного банку України, становило 4 116 365, 75 грн., 2 676 євро, що на 28.04.2016, згідно з офіційним курсом валют Національного банку України, становило 76 267,6 грн., та 529 836 грн., після чого останні таємно заволоділи ними поза волею їх власника - ОСОБА_13 , поклавши вказані грошові кошти до портфеля ОСОБА_8 .

Крім того, ОСОБА_20 та ОСОБА_16 відчинили індивідуальний банківський сейф № НОМЕР_2 , з якого остання вийняла металеву скриньку та винесла у клієнтську кімнату, розташовану за межами депозитарної кімнати, та вилучила з неї барсетку, у якій знаходився паспорт громадянина Російської Федерації на ім`я ОСОБА_13 , який цього ж дня добровільно видала старшому слідчому в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБУ ОСОБА_21 , про що складено відповідний протокол.

Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_16 залишили приміщення ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» із грошовими коштами ОСОБА_13 .

Під час перебування в автомобілі «Тойота Ленд Крузер», державний номерний знак НОМЕР_4 , біля будинку № 6, на вул. Бульварно-Кудрявській у м. Києві за те, що ОСОБА_16 забезпечила безперешкодний доступ до індивідуального банківського сейфа № 38 із грошовими коштами ОСОБА_13 , ОСОБА_8 передав їй частину спільно викрадених ними грошових коштів ОСОБА_13 у розмірі 20 000 тисяч доларів США, що на 28.04.2016 згідно з офіційним курсом валют Національного банку України становило 504 302 грн.

Загальна сума таємно викраденого ОСОБА_16 та ОСОБА_8 майна, належного ОСОБА_13 , а саме грошових коштів, які знаходились в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 , становить 4 722 468, 68 грн.

У подальшому 10.06.2016 ОСОБА_8 разом з ОСОБА_16 , діючи з метою доведення злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна в особливо великих розмірах, а саме грошових коштів ОСОБА_13 , вилучених 28.04.2016 у ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_16 працівниками СБУ в сумі 175 250 грн., 47 979 доларів США, 50 070 російських рублів та 8 485 євро, які належали ОСОБА_13 та які ОСОБА_16 не встигла помістити у вищевказані індивідуальні банківські сейфи № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 у ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 6, прибули до старшого слідчого в ОВС 2 відділу управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_22 за адресою: м. Київ, пров. Аскольдів, 3.

Доводячи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна в особливо великих розмірах, а саме грошових коштів ОСОБА_13 , до кінця, ОСОБА_16 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , перебуваючи у службовому кабінеті ОСОБА_22 № 449 за адресою: м. Київ, пров. Аскольдів, 3, приблизно о 17 годин 00 хвилин, достовірно знаючи, що вилучені в ході вищевказаного обшуку грошові кошти не арештовані та підлягають поверненню, подала ОСОБА_22 відповідну заяву про повернення тимчасово вилученого майна.

ОСОБА_22 , який не усвідомлював злочинних намірів ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , спрямованих на заволодіння майном ОСОБА_13 , прийняв від ОСОБА_16 заяву на повернення вилученого в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_2 , майна, а саме грошових коштів та іншого майна, і склав протокол приймання-передачі вилученого майна, а саме: грошових коштів у сумі 175 250 грн., 47 979 доларів США, 50 070 російських рублів та 8 485 євро, які насправді належали ОСОБА_13 , а також платіжних карток і ключів від індивідуальних банківських сейфів № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 .

У подальшому ОСОБА_16 отримала від ОСОБА_22 грошові кошти в сумі 175 250 грн., 47 979 доларів США, що на 10.06.2016 згідно з офіційним курсом валют Національного банку України становило 1 199 580,55 грн., 50 070 російських рублів що на 10.06.2016 згідно з офіційним курсом валют Національного банку України становило 19 637,45 грн. та 8 485 євро, що на 10.06.2016, згідно з офіційним курсом валют Національного банку України, становило 306 783,66 грн., а всього на загальну суму 1 701 251,6 грн., що належали ОСОБА_13 .

Того ж дня, 10.06.2016, перебуваючи біля приміщення СБУ за адресою: м. Київ, пров. Аскольдів, 3, в автомобілі «Тойота Ленд Крузер», державний номерний знак НОМЕР_4 , приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_16 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , на виконання їх спільного плану із заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 , передала ОСОБА_8 грошові кошти ОСОБА_13 , отримані від слідчого СБУ ОСОБА_22 , якими в подальшому ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд.

Загальна сума таємно викраденого ОСОБА_16 та ОСОБА_8 майна, належного ОСОБА_13 , а саме грошових коштів, становить 6 423 720, 34 грн., що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Такі дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані як викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та дав показання, що він працював у ОСОБА_13 . Так, з часом їх стосунки почалися погіршуватися та він звільнився. За звільнення ОСОБА_13 йому пропонував надати винагороду у вигляді нерухомості. Крім того у 2016 році ОСОБА_13 підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення. Так, 28 квітня 2016 року на його телефон зателефонував робітник СБУ ОСОБА_23 і попросив приїхати на вул. Володимирську у м. Києві. Під`їхавши на вказане місце, побачив групу осіб, в чорній формі, а в 5-10 метрах стояла ОСОБА_16 . ОСОБА_23 повідомив йому, що під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_16 було вилучено два ключа від індивідуальних банківських сейфів, однак вони без індивідуальних надписів, а в ході проведення бесіди з ОСОБА_16 , остання не повідомляє від чого ключі, у зв`язку з чим, оскільки він довгий час знає ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , попросив поговорити з нею. Запитавши у ОСОБА_16 про вказані обставини, які повідомив ОСОБА_24 , вона відповіла, що під час обшуку, окрім ключів від банківських сейфів, в неї вилучили 50 тисяч доларів США і їй ці кошти повернуть, якщо вона розповість слідчим від чого ці ключі. В подальшому працівники СБУ розмовляли з ОСОБА_16 приблизно хвилин 10, але про що саме, йому не відомо. В подальшому до нього підійшла ОСОБА_16 та запитала, чи зможе він, як юрист, скласти певні процесуальні документи. Після чого вони сіли в його машину. Він дістав два типових бланки про представництво її інтересів та в цей час ОСОБА_16 повідомила, що в неї є домовленості з СБУ. Так, вони повернуть вилучені грошові кошти в ході обшуку її квартири у разі надання слідчому доступу до банківських сейфів. Після чого ОСОБА_16 запропонувала йому проїхати з нею до банку, де знаходились банківські сейфи та якщо у неї не буде можливості доступу до комірки, щоб він підтвердив це слідчим. Приїхавши до приміщення банку, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 9 разом з ОСОБА_16 вони зайшли в касовий зал, де він залишився її чекати. Хвилин через 10 вийшла ОСОБА_16 , вони сіли в авто та поїхали назад на вул. Володимирську в м. Києві. Приїхавши до СБ України, вийшли з машини та вона ОСОБА_25 віддала папку чи сумку (точно не пам`ятає), досить значну за об`ємами та він відійшов з ОСОБА_26 , запитавши коли повернуть кошти ОСОБА_16 , на що останній повідомив, що набере його через тиждень. Через місяць - два після цього він, ОСОБА_16 та невідомий йому чоловік (наречений ОСОБА_16 ) приїхали до СБУ, яке розташоване на пров. Аскольдів в м. Києві, де на 4 поверсі в кабінеті слідчий віддав ОСОБА_16 вилучені під час обшуку речі. Після цих подій він не бачив ОСОБА_16 майже 2 роки. Обвинувачений ОСОБА_8 стверджує, що грошові кошти він не викрадав, а ОСОБА_13 разом з ОСОБА_16 хочуть його обмовити.

Позицію обвинуваченого ОСОБА_8 , щодо невизнання вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, та намагання викласти фактичні обставини події, яка є предметом судового розгляду таким чином, що начебто ОСОБА_13 та ОСОБА_16 намагаються його обмовити, а ОСОБА_13 при цьому ще й прагне помститися йому, у зв`язку з наявністю неприязних відносин, що виникли через колишню сварку між ними, а також з метою не відшкодування йому грошових коштів в якості вихідної допомоги при звільненні, суд вважає не правдивими та розцінює як спосіб захисту, обраний обвинуваченим та бажання уникнути останнім відповідальності за вчинене особливо тяжке корисливе кримінальне правопорушення.

Суд при цьому вважає показання ОСОБА_8 неспроможними та такими, що суперечать показанням потерпілого та свідків, в тому числі ОСОБА_16 , яка за попередньою змовою з ОСОБА_8 та разом з ним вчинила, інкримінований останньому злочин, та в подальшому була викрита і засуджена в рамках іншого кримінального провадження. Крім того такі показання ОСОБА_8 суперечать іншим доказам, наведеним у вироку нижче.

Провівши судове слідство, ґрунтовно та всебічно дослідивши усі докази, надані сторонами провадження, суд приходить до переконання про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_27 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.185 КК України, яка підтверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_13 , будучи допитаним в судовому засіданні 25 червня 2018 року, дав показання, згідно з якими він займається металургійним та будівельним бізнесом. Вкінці квітня 2016 року йому стало відомо про те, що з його банківських сейфів, які знаходяться у ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 6, було викрадено грошові кошти. На той момент там приблизно знаходилось 211 тисяч доларів, 11 тисяч Євро, 705 тисяч гривень та 50 тисяч російських рублів. Так, протягом тривалого часу на нього працював обвинувачений ОСОБА_8 , особистий секретар ОСОБА_28 , та ОСОБА_16 . За рекомендацією ОСОБА_8 він, від імені ОСОБА_28 та Логінського, оформив договір про зберігання готівкових грошових коштів у банківських сейфах. Ключ від сейфів мала лише ОСОБА_16 . Протягом тривалого часу, вона отримувала грошові кошти у різних валютах та за його розпорядженням відносила і забирала їх з вказаного сейфу, а також частину грошових коштів могла зберігати в себе. 28 квітня 2016 року його ввечері було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та через два тижні він дізнався про викрадення грошових коштів з банківських комірок. Крім того, потерпілий ОСОБА_13 зазначив, що з ОСОБА_8 у нього склалися неприязні відносини після його звільнення, однак він йому дійсно обіцяв надати декілька квартир, які той міг би в подальшому продати і отримати тим самим засоби для достойного існування. Цивільний позов ОСОБА_13 підтримує в повному обсязі, просить суд його задовольнити. Суд також відзначає, що потерпілий ОСОБА_13 наголосив на тому, що він вимагає від суду застосування для ОСОБА_8 виключно найсуворішого виду та розміру покарання, яке передбачено санкцією частини п`ятої статті 185 КК України.

Показання, повідомленого про кримінальну відповідальність потерпілого ОСОБА_13 щодо обставин події вчиненого проти його власності злочину та розмірів викрадених грошових коштів у різних валютах, суд вважає правдивими та такими, що цілком узгоджуються з іншими доказами у справі, такими як показаннями свідків та іншими, дослідженими доказами в судовому засіданні, наведеними далі.

Свідок ОСОБА_16 , будучи допитаною в судовому засіданні 18 липня 2018 року, надала показання, згідно яких вона протягом тривалого часу працювала у ОСОБА_13 , вела облік готівкових грошових коштів та мала ключ від банківської комірки, яка розташована у ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» за адресою: м.Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 6. 28 квітня 2016 року о 06 годині 40 хвилин за місцем її проживання був проведений обшук працівниками СБУ, в ході якого було вилучено частину грошових коштів, які вона не встигла занести напередодні в банк та ключі від банківської скриньки, де зберігались грошові кошти ОСОБА_13 . Після закінчення проведення обшуку, їй повідомили, що необхідно поїхати на Аскольдів провулок для допиту. Вона на своєму автомобілі поїхала за ними, однак вони приїхали на вул. Володимирську, 33 в м. Києві. Приїхавши до приміщення СБУ, їй повідомили, що ОСОБА_8 та ОСОБА_13 затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень та їй необхідно співпрацювати зі слідством, щоб не повторювати їх долю. При цьому, через деякий час до неї в машину підсів ОСОБА_8 , який повідомив, що необхідно поїхати до банку та забрати все, що знаходиться в банківських комірках. Вона не задаючи ОСОБА_8 зайвих запитань, поїхала з ним до банку, який розташований за адресою: м.Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 6, де вона з комірки забрала всі грошові кошти, які там знаходились та передала їх ОСОБА_8 , після чого, повернувшись на вул. Володимирську, він віддав їй 20 тисяч доларів США та сказав, що це її частина, при цьому наказав ні кому про це не розповідати. ОСОБА_16 поїхала з працівниками СБУ, а ОСОБА_29 відбув в невідому їй напрямку.

Показання ОСОБА_16 , яка прямо вказує на ОСОБА_8 , як на організатора та співвиконавця крадіжки грошей ОСОБА_13 , цілковито узгоджуються з іншими дослідженими судом допустимими та належними доказами, як то показання потерпілого ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_30 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 та комплексом інших, досліджених і допустимих доказів, про які зазначено у даному вироку.

Крім того, показання надані свідком ОСОБА_16 суд визнає допустимим доказом, оскільки остання перед допитом попереджена судом про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань. При цьому, оскільки ОСОБА_16 була засуджена у іншому кримінальному провадженні № 0002957 від 18 вересня 2017 року, суд не вбачає підстав для визнання недопустимими її показань, у розумінні ст. 87 КПК України, та, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, покладає їх в основу обвинувального вироку на обґрунтування доведеності вини ОСОБА_8 , разом з іншими дослідженими та наведеними судом доказами.

Свідок ОСОБА_22 , будучи допитаним в судовому засіданні 05 вересня 2018 року, надав показання згідно яких, він у квітні 2016 року працював на посаді старшого слідчого ГСУ СБ України та здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень. Наприкінці квітня 2018 року, він та його колега слідчий ОСОБА_17 за місцем проживання ОСОБА_16 проводили обшук, вході якого було вилученого грошові кошти у розмірі 50 тисяч доларів США, 50 тисяч російських рублів, 60 тисяч Євро, ключі від банківської скриньки, а в автомобілі ОСОБА_16 було вилучено документи щодо господарської діяльності на території АР Крим. В подальшому оперативні працівники разом з ОСОБА_16 поїхали до банківських скриньок, звідки ОСОБА_16 добровільно надала паспорт ОСОБА_13 . При цьому, в ході обшуку ОСОБА_16 повідомляла слідчих про те, що вилучені грошові кошти належать саме їй. Наприкінці травня до нього приїхала ОСОБА_16 з ОСОБА_8 та написала клопотання про повернення вилучених речей в ході обшуку її квартири. Оскільки, арешт на майно не було накладено слідчим суддею, був складений акт прийому-передачі, за яким всі речі та документи передані ОСОБА_16 у присутності ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_31 , будучи допитаним в судовому засіданні 03 жовтня 2018 року, надав показання згідно яких, у 2016 році він займав посаду власного аудитора ОСОБА_13 , а ОСОБА_16 мала доступ до банківських комірок № 38 та № 44, які були оформлені на ОСОБА_32 та Логівського, при цьому доступ до них і ключі від них були тільки у ОСОБА_16 . В подальшому, з вказаних банківських скриньок були викрадені грошові кошти. Напередодні затримання ОСОБА_13 у вказаних банківських скриньках знаходились 211 тисяч доларів США, 51 тисяча російських рублів 60 тисяч Євро та 711 тисяч грн., а також було передано ОСОБА_16 175 тисяч грн., 48 900 доларів США, 50 тисяч рулів та 8 400 євро, які вона не встигла занести до сейфу.

Показання свідка ОСОБА_30 , який постійно вів фінансовий облік активів потерпілого ОСОБА_13 , у тому числі готівкових, цілком узгоджуються з показаннями ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_16 та іншими доказами, щодо наявності у власності потерпілого значних сум готівки у різних валютах, які зберігалися у банківських сейфах ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та відповідності розмірів цих грошей, саме розмірам, зазначеним органом досудового розслідування в обвинувальному акті та цивільному позові ОСОБА_13 , пред`явленого до ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_20 , будучи допитаною в судовому засіданні 03 жовтня 2018 року, надала показання згідно яких вона у 2016 році працював по обслуговуванню депозитарних скриньок. ОСОБА_16 він знає, як особу, яка раз у тиждень, може частіше, приходила до банку, зокрема банківських скриньок. Крім того, також свідок ОСОБА_20 , повідомила, що керівництво банку, дало розпорядження, щоб ОСОБА_16 не записувалась у журналі та мала безперешкодний доступ до банківських комірок. Вказане розпорядження поширювалось лише на неї.

Свідок ОСОБА_33 , будучи допитаним в судовому засіданні 03 жовтня 2018 року, надав показання, згідно яких, з приводу викрадення грошових коштів, які знаходились у банківських комірках, розташованих у ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 6, йому нічого не відомо. Однак, у 2016 році він працював у вказаному банку, який належав ОСОБА_13 та, на прохання слідчих СБУ, надав відео з камер спостережень, з яких вбачається, що до приміщення банку зайшла ОСОБА_16 з чоловіком, який чекав її, а вона пройшла до приміщення з банківськими скриньками. Повернувшись, вони разом залишили приміщення банку. Будь яких службових розслідувань, щодо зникнення грошових коштів у банку не проводилось.

Свідок ОСОБА_17 , будучи допитаним в судовому засіданні 19 жовтня 2018 року, повідомив, що у 2016 році він обіймав посаду слідчого з ОВС СБУ. 28 квітня 2016 року він проводив дві слідчі дії, а саме обшук квартири ОСОБА_16 та її автомобіля. В ході обшуку було вилучено речі, документи, а також ключі від банківських сейфів. Після проведення обшуків, вони разом з ОСОБА_16 поїхали до приміщення СБУ за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33, для її подальшого допиту. Оскільки досудове розслідування здійснював ОСОБА_22 він йому передав речі, вилучені під час обшуку, подальша доля яких йому не відома. Особисто до нього ні хто з клопотанням про повернення вилучених речей не звертався.

Зазначені вище показання потерпілого та свідків цілком узгоджуються між собою та з іншими доказами, щодо дій ОСОБА_8 в конкретній ситуації, яка відбулася під час перебування ОСОБА_13 під вартою та була спрямована на викрадення грошових коштів у особливо великих розмірах за попередньою змовою з ОСОБА_16 , оскільки саме в розпорядженні останньої був доступ до грошових коштів, належних ОСОБА_13 . Зазначені вище показання свідків, прямо та достовірно вказують на те, що ОСОБА_8 , будучи організатором та співвиконавцем злочину, заволодів грошовими коштами ОСОБА_13 саме у спосіб та за обставин, зазначених в обвинувальному акті.

За клопотанням сторони захисту, були допитані свідки ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 .

Свідок ОСОБА_35 повідомила, що будь які дані, щодо викрадення грошових коштів з банківських комірок їй не відомі. Їй лише відомо, що ОСОБА_16 відповідала за облік та збереження готівкових грошових коштів у банківських сейфах, власником банку ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» був ОСОБА_13 , а ОСОБА_37 був головою правління вказаного банку. ОСОБА_8 вона знає, як особу яка свого часу працювала у ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_34 , повідомила суду, що про факти, викладені в обвинувальному акті їй нічого не відомо. Вона лише знає, що ОСОБА_8 був довіреною особою ОСОБА_13 , однак після їх конфлікту, який склався між ними, їх відносини припинилися та ОСОБА_13 погрожував ОСОБА_8 , а тому вона припускає, що ОСОБА_13 може оговорювати ОСОБА_8 .

Показання свідка ОСОБА_34 , в частині можливого обмовляння потерпілим ОСОБА_13 обвинуваченого ОСОБА_8 , суд не приймає до уваги та не покладає в обґрунтування вироку, оскільки такі показання побудовані виключно на припущеннях свідка.

Свідок ОСОБА_38 повідомив суду, що обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 йому не відомі, однак він знає, що ОСОБА_8 та ОСОБА_13 раніше перебували у дружніх відносинах, а ОСОБА_8 після звільнення просив у ОСОБА_13 відшкодування завданої шкоди внаслідок його звільнення у розмірі один мільйон гривень чи доларів. ОСОБА_13 повідомив, що зможе надати вихідну допомогу лише квадратними метрами, оскільки не мав таких готівкових коштів. Крім того, свідок повідомив, що ОСОБА_16 та ОСОБА_8 мали доступ до банківських сейфів, та він бачив на відеозаписі, як ОСОБА_16 разом з ОСОБА_8 приїхали до банку, відкрили скриньку та забрали кошти.

Свідок ОСОБА_39 повідомив суду, що обставини вчинення кримінального правопорушень, ОСОБА_8 йому не відомі. Проте йому відомо, що адвокатами ОСОБА_13 було надано інформацію про викрадення грошових коштів з індивідуального банківського сейфу ПАТ «КІБ». Керівники служби безпеки банку та юридичного департаменту були обізнані та мали вжити відповідних заходів реагування. Яким чином ОСОБА_16 здійснювала облік готівкових коштів ОСОБА_13 йому не відомо.

Зазначені показання свідків сторони захисту, жодним чином не спростовують інші докази, які були досліджені судом та якими цілковито підтверджується факт викрадення ОСОБА_8 грошових коштів в особливо великих розмірах, належних ОСОБА_13 , а лише доводять, що потерпілий ОСОБА_13 та обвинувачений ОСОБА_8 дійсно раніше перебували у дружніх відносинах, які згодом погіршилися те переросли у неприязні.

Разом з тим, показання свідка ОСОБА_40 , підтверджують обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, оскільки він особисто спостерігав на відеозаписі, як ОСОБА_16 разом з ОСОБА_8 приїхали до банку, відкрили скриньку та забрали грошові кошти.

Також судом досліджено письмові докази, надані стороною обвинувачення, якими підтверджується вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме:

заява про злочин від 13 лютого 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_13 повідомив старшого слідчого в ОВС ГСУ ГПУ ОСОБА_41 про те, що ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з невстановленими особами, маючи доступ до індивідуальних банківських сейфів № 38 та № НОМЕР_2 в депозитарії АТ «Комерційний індустріальний банк», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 6, таємно викрали грошові кошти, які належать йому, у зв`язку з чим спричинено матеріальні збитки на суму 211 229 тисяч доларів США, 11 161 євро, 705 086 гривень, 50 070 російських рублів;

протокол обшуку від 28 квітня 2016 року, відповідно до якого в період часу з 11 год. 20 хв. до 11 год. 45 хв. слідчим в ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_17 в присутності ОСОБА_16 , понятих, проведено невідкладний обшук автомобіля «ОPEL» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , в ході якого було виявлено та вилучено документи;

протокол добровільної видачі документа від 28 квітня 2016 року відповідно до якого ОСОБА_16 добровільно видала паспорт громадянина Російської Федерації на ім`я ОСОБА_13 ;

заява ОСОБА_16 від 10 червня 2016 року, про повернення грошових коштів, банківських карток, та ключів від банківських скриньок № 44, № 38;

протокол приймання-передачі від 10 червня 2016 року, відповідно до якого Старший слідчий в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_22 передав ОСОБА_16 : 175 250 гривень, 47 979 доларів США, 50 070 російських рублів, 8485 Євро, платіжні картки «ВіЕйБі Банк», «КІБ», ключі від банківських скриньок № 44, № 38;

ухвала Печерського районного суду м. Києва від 09 березня 2017 року, якою надано дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів «ПАТ Комерційний індустріальний банк», які містять відомості щодо користувача індивідуальної банківської скриньки № НОМЕР_2 , картки відвідування індивідуальної банківської скриньки № 44, довіреності на користування індивідуальної банківської скриньки, інші документи, які були надані під час оформлення оренди індивідуальної банківської скриньки № 44 з протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 14 березня 2017 року;

картка відвідувань клієнтом ОСОБА_42 індивідуального банківського сейфа № 44;

акт приймання передачі ключа за договором оренди банківського сейфа № 44 від 17 лютого 2016 року;

договір оренди індивідуального банківського сейфу № 44 від 17 лютого 2016 року;

заява від ОСОБА_43 від 17 лютого 2016 року про надання у тимчасове платне користування банківського сейфу № 44;

довіреність від 17 лютого 2016 року відповідно до якої ОСОБА_44 уповноважує ОСОБА_16 бути її представником в ПАТ «Комерційний індустріальний банк» з питань вільного доступу до банківського сейфу № 44, який знаходиться в депозитній залі для збереження документів, грошових коштів та цінностей: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 6;

картка відвідувань клієнтом ОСОБА_45 індивідуального банківського сейфа № 38;

акт від 22 липня 2016 року про втрату ОСОБА_45 ключа від індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_1 ;

договір оренди індивідуального банківського сейфу № 38 від 22 липня 2015 року;

заява ОСОБА_46 від 22 липня 2015 року про продовження строку дії договору оренди індивідуального банківського сейфу № 44;

додаткова угода до договору оренди індивідуального банківського сейфу № 917-1 від 22 жовтня 2015 року;

заява ОСОБА_46 від 22 липня 2015 року про надання у тимчасове платне користування банківського сейфу № НОМЕР_1 ;

протокол добровільної видачі від 07 лютого 2017 року з сд-диском, який був безпосередньо переглянутий в судовому засіданні, відповідно до якого ОСОБА_33 добровільно передав органу досудового розслідування оптичний диск, на якому знаходиться відеозаписи доступу до індивідуального банківського сейфу № 44 АТ «Комерційний індустріальний банк», вказаний відеозапис був безпосередньо досліджений в судовому засіданні;

Відеозапис доступу до індивідуального банківського сейфу № 44 АТ «Комерційний індустріальний банк», що міститься на сд-диску, наданому стороною обвинувачення, з якого вбачається, що 28 квітня 2016 року о 14 год. 07 хв. по вул. Бульварно-Кудрявській, 6 в м. Києві поблизу ПАТ «Комерційний Індустріальний банк» з`являється автомобіль чорного кольору "Тойота Ленд Крузер", під`їжджає та паркується біля банку. З вказаного автомобіля виходить ОСОБА_8 з тонким портфелем в руках та ОСОБА_16 , одягнена у чорно-білу полосату кофту з жіночою сумкою через плече та разом рухаються у напрямку банку. ОСОБА_8 та ОСОБА_16 заходять у середину банку через скляні двері та чекають черги до каси. В подальшому, відчиняються двері та працівник банку запрошує їх до кімнати депозитарію. Через деякий час, вони разом виходять з кімнати, попереду ОСОБА_16 , другим виходить ОСОБА_8 вже з ширшим портфелем та швидкоплинно залишають кімнату банку. На виході з банку видно ОСОБА_8 з портфелем в руках, який ледве застебнутий від його вмісту. Крім того, міститься відео файл, на якому зафіксовано приміщення з депозитними комірками. Запис розпочинається з того, що працівник заходить першим, вмикає світло та відчиняє двері депозитарію, за нею заходить ОСОБА_16 , а потім ОСОБА_8 . ОСОБА_16 тримає ключі від комірки та жестом показує ОСОБА_8 чекати у кімнаті огляду, підходить до банківського сейфу і разом з працівником банку відкриває скриньку № 38 і несе її у кімнату огляду, де знаходиться ОСОБА_8 . Через декілька секунд повертається ОСОБА_16 , кладе скриню до банківського сейфу. Далі, разом з працівником банку відчиняє другий сейф № 44, достає скриньку та знов несе до ОСОБА_8 , декілька секунд потому повертає скриньку до комірки, забирає ключ. В подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_16 залишають приміщення депозитарію, працівник банку виключає світло та виходить. На вулиці вони сідають разом в автомобіль чорного кольору Тойота Ленд Крузер та від`їжджають. Крім того, на вказаному відеозаписі міститься відеофайл на якому вбачається, що 16 травня 2016 року о 17 год. 44 хв. двері дипозитарію банку відкриваються й заходить група осіб з чотирьох чоловіків та двох жінок (працівниця банку, три працівника правоохоронних органів та двоє понятих), працівник банку вмикає світло, відмикає двері кімнати з депозитними сейфами та запрошує останніх, працівник правоохоронних органів дає працівнику ключ від банківського сейфу № 44. Працівник банку достає скриньку та віддає працівнику правоохоронних органів, який привселюдно відчиняє та показує усім присутнім відсутність її вмісту. Заглядає в середину, повертає скриньку до сейфу № 44, зачиняє та вся група осіб залишає приміщення депозитарію.

Доводи захисника ОСОБА_15 в тій частині, що відеозапис є недопустимим доказом, не заслуговують на увагу, оскільки такий відеозапис не відбирався особисто стороною обвинувачення, слідчим, шляхом отримання доступу до систем відеоспостереження, інших електронних носіїв, володільцями яких є інші особи, а було надано добровільно ОСОБА_47 , та безпосередньо сам обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував свою присутність 28 квітня 2016 року в приміщенні ПАТ «Комерційний Індустріальний банк» за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 6, а тому такі докази, за своїм загальним змістом, не потребували отримання у порядку, визначеному ст.ст.159-164 КПК України, а при їх відтворенні, у суду не викликало обґрунтованого сумніву у їх достовірності, зокрема щодо неповноти відображення або спотворення, перекручування змісту подій, що на такому відеозаписі зафіксовані.

протоколи огляду документів від 26 липня 2017 року з фотокартками;

протокол огляду мобільного телефону «IPhone 7», який належить ОСОБА_13 з фототаблицею, що складається з скріншотів з переписки ОСОБА_8 з ОСОБА_13 ;

При цьому слід зазначити, що вказаний протокол та фототаблиця, хоча прямо і не доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки грошових коштів ОСОБА_13 , проте достовірно свідчать про наявність умислу в останнього, спрямованого на заволодіння коштами потерпілого в особливо великих розмірах.

копія податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_13 за 2015 рік;

Зазначена копія декларації підтверджує наявність у потерпілого ОСОБА_13 достатніх активів та характеризує його як забезпечену та заможну особу.

вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року, яким ОСОБА_16 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.185 КК України та призначено їй покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_16 звільнена від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитовим строком 1 рік.

Зазначений вирок, який набрав законної сили, у сукупності з дослідженими та перевіреними судом доказами, наведеними у цьому вироку, констатує та засвідчує наявність факту вини ОСОБА_16 у вчиненні крадіжки грошових коштів ОСОБА_13 в особливо великих розмірах, за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_8 .

Крім того, судом досліджено письмові докази, надані стороною захисту, а саме:

лист ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» № 11-547 від 27 лютого 2017 року;

лист ПАТ «ВіЕйБі БАНК» від 01 березня 2018 року ;

листи ПАТ «Альфа-Банк» від 24 квітня 2018 року та 25 від квітня 2018 року;

лист ПАТ «ТАСКОМБАНК» від 21 червня 2018 року;

лист ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» № 11-2706 від 30 серпня 2017 року;

лист Секретаріату уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 18 квітня 2018 року №13/7-Д313504:18-1/26-99;

дані з Єдиного державного реєстру щодо ФОП ОСОБА_13 ;

лист з Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 25 квітня 2018 року № 2582/Д/26-59-13-02-31;

лист міністерства закордонних справ Російської Федерації від 26 червня 2018 року;

лист ПрАТ «Київстар» від 28 лютого 2018 року;

лист ГСУ СБ України від 07 березня 2019 року № 6/Д-510/2;

стенограма відеозапису з youtube;

лист ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» від 07 серпня 2018 року № 11-2707;

лист з державної прикордонної служби України від 29 серпня 2017 року;

лист з регіонального сервісного центру в м. Києві від 30 серпня 2017 року № 31/26-558аз;

лист з Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві від 31 серпня 2018 року № 258аз/125/55-17;

лист з Управління патрульної поліції у м. Києві від 30 серпня 2017 року;

лист ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» від 30 серпня 2017 року № 11-2706;

лист Регіонального сервісного центру в м. Києві від 15 вересня 2017 року № 31/26-603Аз;

лист Національного банку України від 14 серпня 2017 року № 27-0006/56109;

лист ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві від 08 вересня 2017 року;

листи ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві від 07 вересня 2017 року;

сд-диск з відеозаписом « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який був досліджений в судовому засіданні.

При цьому, необхідно зазначити, що надані стороною захисту письмові докази, суд не покладає в основу та обґрунтування даного вироку, оскільки після їх дослідження судом встановлено, що за своїм змістом вони не містять будь-яких фактичних даних саме про обставини події, яка є предметом дослідження цього провадження та не спростовують, не підтверджують наявність вини або невинуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкриміноване.

Одночасно слід зазначити, що суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів наступні матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0008215, відповідно до якого 14 лютого 2017 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань внесено дані про те, що під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 008215 від 15 липня 2016 року за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 189 КК України виявлено факт викрадення чужого майна в особливо великих розмірах; постанова прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 27 лютого 2017 року, відповідно до якої матеріали кримінального провадження № 0008215 від 15 липня 2016 року за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого в особливо великих розмірах організованою групою та вимагання, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 190 КК України, об`єднано з кримінальним провадженням № 0000398 від 14 лютого 2017 року за фактом таємного викрадення чужого майна в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України під єдиним унікальним номером № 0008215; постанова прокурора відділу процесуального керівництва Генеральної прокуратури України від 24 липня 2017 року, відповідно до якої виділено з матеріалів кримінального провадження № 0008215 від 15 липня 2016 року, матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України та зареєстровано їх в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002369 від 24 липня 2017 року з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14 лютого 2017 року та додатком до постанови; постанова прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про визначення умовної ідентифікації осіб від 16 листопада 2017 року, відповідно до якої при складанні процесуальних документів у кримінальному провадженні № 0002369 від 24 липня 2017 року використовувати наступну ідентифікацію осіб: Особа 1- ОСОБА_16 ; протокол затримання ОСОБА_8 від 26 червня 2017 року, відповідно до якого старшим слідчим в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_48 , 26 червня 2017 року затримано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України під час якого ОСОБА_8 особисто видав мобільний телефон «Айфон» імей: НОМЕР_7 та ключі від автомобіля Тойота Ленд Крузер; ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року, відповідно до якої накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон ІPhone 6 Plus ІМЕІ НОМЕР_8 з сім карткою мобільного оператора VodafoneUA (номер телефону НОМЕР_9 ); постанова слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_49 від 26 червня 2017 року відповідно до якої мобільний телефон ІPhone 6 Plus ІМЕІ НОМЕР_8 з сім карткою мобільного оператора VodafoneUA (номер телефону НОМЕР_9 ) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0008215; протокол обшуку від 28 квітня 2016 року, відповідно до якого в період часу з 07 год. 30 хв. до 10 год. 50 хв. слідчий в ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_17 в присутності понятих за участю ОСОБА_16 та оперативних співробітників, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року проведено обшук квартири АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено майно, а також грошові кошти; ухвала Печерського районного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року, якою надано дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів «ПАТ Комерційний індустріальний банк», які містять відомості щодо користувача індивідуальної банківської скриньки № НОМЕР_1 , картки відвідування індивідуальної банківської скриньки № 38, довіреності на користування індивідуальної банківської скриньки, інші документи, які були надані під час оформлення оренди індивідуальної банківської скриньки № 38 з протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 27 квітня 2017 року; ухвала Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2017 року, відповідно до якої накладено арешт на ТOYOТALandCruiser 150 Prado, д.н.з. НОМЕР_10 , номер кузова НОМЕР_11 ; ТOYOТALandCruiser 150 Prado, д.н.з. НОМЕР_12 , номер кузова НОМЕР_13 ; машиномісце у напівпідземному паркінгу загальною площею 20.5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 ; нежитлове приміщення загальною площею 128.8 кв. м за адресою: АДРЕСА_5 ; нежитлове приміщення загальною площею 100.2 кв. м за адресою: м. Севастополь, Перелешина Адмірала набережна, будинок 1, приміщення ІІ; квартира загальною площею 103,90 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 ; рапорт старшого слідчого в ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_41 від 14 лютого 2017 року; постанову про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення заступника Генерального прокурора України ОСОБА_50 від 17 лютого 2017 року; постанову Генерального прокурора України ОСОБА_51 про визначення групи прокурорів; постанову заступника Генерального прокурора ОСОБА_50 від 25 липня 2017 року про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення; постанову Генерального прокурора України ОСОБА_51 від 28 липня 2017 року про визначення групи прокурорів; постанову заступника Генерального прокурора ОСОБА_50 про внесення змін до складу слідчого групи у кримінальному провадженні 0002369 від 24 липня 2017 року; постанову прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 16 листопада 2017 року; повідомлення про завершення досудового розслідування від 16 листопада 2017 року; протоколи про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 22 листопада 2017 року та 23 листопада 2017 року; постанову про залучення захисника для здійснення безоплатної правової допомоги від 27 листопада 2017 року; протокол відмови підозрюваного від захисника від 27 листопада 2017 року; протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 22 листопада 2017 року; повідомлення захиснику ОСОБА_15 від 24 листопада 2017 року; протокол відмови підозрюваного від захисника від 28 листопада 2017 року; заяву ОСОБА_8 від 28 листопада 2017 року; клопотання та ухвали Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2017 року та 01 грудня 2017 року про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування; протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 08 грудня 2017 року; доручення старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_52 (в порядку ст. 40 КПК України) за погодженням з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_53 , відповідно до якого т.в.о. начальника ДВБ НПУ ОСОБА_54 доручено провести слідчі (розшукові) дії; повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, оскільки самі по собі вказані документи не містять даних, що мають значення для розгляду кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих, процесуальних та розшукових дій вимогам закону та належними особами. рапорт головного оперуповноваженого - інспектора ДВБ НП України ОСОБА_55 від 08 лютого 2017 року з фотокартками;

Так, відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотиви і мета вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, суд дослідив, оцінив та проаналізував отримані і перевірені в судовому засіданні докази в рамках даного судового провадження, та прийшов до переконання, що вина ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною поза розумним сумнівом. На думку суду, по справі зібрано достатня кількість допустимих та належних доказів на підтвердження такої вини. При цьому, судом детально проаналізовано розвиток подій, які передували і відбувалися до, під час та після вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з зазначенеого, суд обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_8 поза розумним сумнівом у тому, що він своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 185 КК України.

При цьому суд вважає необхідним відзначити, що усі доводи сторони захисту, щодо невинуватості обвинуваченого ОСОБА_8 є неспроможними, оскільки вони комплексно спростовані доказами, наданими стороною обвинувачення, висновками та доводами, наведеними колегією суддів у даному вироку.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, думку потерпілого.

Особі, яка вчинила кримінально каране діяння, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Так, ОСОБА_8 організував та вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні трьох дітей.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, наведені вище, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, відсутність факту розкаяння в останнього та небажання обвинуваченого відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, при чому в розмірах, наближених до верхньої межі покарання, передбаченого санкцією ч. 5 ст. 185 КК України.

Саме таке покарання є на переконання суду необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що на думку суду відповідатиме меті покарання, гуманності та справедливості, а також сприятиме поновленню порушених прав потерпілого в дусі дотримання Законів України.

В рамках даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, потерпілим ОСОБА_13 , як позивачем, було заявлено цивільний позов про відшкодування завданої йому злочинними діями ОСОБА_8 матеріальної та моральної шкоди, який він обґрунтовував тим, що 28 квітня 2016 року та 10 червня 2016 року у нього було викрадено грошові кошти на загальну суму 5 919 418 гривень 34 копійки.

Також, позивач ОСОБА_13 в своєму позові зазначив, що у зв`язку із скоєнням ОСОБА_8 відносно нього, ОСОБА_13 кримінального правопорушення, останньому спричинено моральних страждань, оскільки він переніс сильний нервовий стрес, втратив спокій та нормальний сон, зневірився у людях, погіршився його стан здоров`я. Розмір завданої йому моральної шкоди ОСОБА_13 оцінив у 1 000 000 грн. 00 коп.

Зважаючи на вказане, ОСОБА_13 просив суд при постановленні вироку задовольнити його цивільний позов та стягнути з ОСОБА_8 на свою користь 5 919 417 грн. 34 коп. матеріальної шкоди та 1 000 000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_13 вимоги своєї позовної заяви підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.

Відповідач ОСОБА_8 заперечував проти задоволення цивільного позову ОСОБА_13 в повному обсязі оскільки, за його версією, він не вчиняв будь яких протиправних дій по відношенню до ОСОБА_13 .

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, а також вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_13 , виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За загальним правилом, згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене і ст. 22 ЦК України, відповідно до ч.ч.1-3 якої особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Враховуючи те, що внаслідок кримінально протиправних дій спричинених ОСОБА_8 , які відбулись 28 квітня 2016 року, щодо викрадення майна ОСОБА_13 , ОСОБА_8 разом з ОСОБА_16 протиправно заволоділи грошовими коштами належними ОСОБА_13 у сумі 6 423 720, 34 грн., після викрадення грошових коштів ОСОБА_8 віддав частину грошових коштів ОСОБА_16 , у сумі 20 тисяч доларів США, що станом на 28 квітня 2016 року, згідно з офіційним курсом валют НБУ, становила 504 302 грн.

Таким чином, виходячи з наданих доказів, а також із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_13 в сумі 5 919 417 грн. 34 коп.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення вимоги ОСОБА_13 про стягнення з ОСОБА_8 моральної шкоди у розмірі 1 000 000 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки позивач ОСОБА_13 зазнав душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого з боку відповідача ОСОБА_8 факт чого підтверджується наявними в справі належними та допустимими доказами, законною та обґрунтованою є його вимога про стягнення з відповідача завданої йому моральної шкоди.

Вирішуючи питання про розмір морального відшкодування, яке підлягає стягненню з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 , суд, беручи до уваги характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, керуючись вимогами розумності та справедливості, вважає за необхідне та достатнє стягнути з відповідача на користь позивача 10 000 грн. на відшкодування завданої останньому моральної шкоди. Що стосується решти заявленої суми відшкодування, на переконання суду вона є недоведеною позивачем у розумінні ст. 60 ЦПК України, та цивільний позов в цій частині не містить обґрунтованих посилань ОСОБА_13 на те, з яких міркувань він виходив, визначаючи саме такий розмір заподіяної моральної шкоди в 1 000 000 грн.

Арешт накладений на майно в рамках кримінального провадження № 0002369 від 24 липня 2017 року, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2017 року у справі 757/47184/17-к, а саме: автомобіль ТOYOТALandCruiser 150 Prado, д.н.з. НОМЕР_10 , номер кузова НОМЕР_11 ; автомобіль ТOYOТALandCruiser 150 Prado, д.н.з. НОМЕР_12 , номер кузова НОМЕР_13 ; машиномісце у напівпідземному паркінгу загальною площею 20.5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 ; нежитлове приміщення загальною площею 128.8 кв. м, за адресою: АДРЕСА_5 ; нежитлове приміщення загальною площею 100.2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_6 , приміщення ІІ; квартира загальною площею 103,90 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає скасуванню, оскільки сторонами не надано суду правовстановлюючі документи, які б підтверджували, що вищевказане майно, повністю або в частині належить на праві власності обвинуваченому ОСОБА_8 .

Крім того, вказане майно не підлягає конфіскації в дохід держави, або стягненню на користь потерпілого ОСОБА_13 , у зв`язку з задоволенням його цивільного позову, з тих підстав, що ОСОБА_8 не є власником зазначеного рухомого та нерухомого майна в розумінні закону.

Майно, вилучене в ході затримання ОСОБА_8 , на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року, у справі № 757/36661/17-к, а саме: мобільний телефон ІPhone 6 PlusІМЕІ НОМЕР_8 з сім карткою мобільного оператора VodafoneUA (номер телефону НОМЕР_9 ), в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, підлягає конфіскації.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін. Початок строку покарання обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно рахувати з моменту затримання, а саме з 26 червня 2017 року.

За правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Відповідно до пункту 103 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 (справа № 663/537/17), якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні вчинив кримінальне правопорушення до 20 червня 2017 року, попереднє ув`язнення останньому слід зарахувати на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з конфіскацією усього особистого майна.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 5 919 418 гривень 34 копійки, заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь потерпілого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 10 000 гривень 00 копійок, заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2017 року у справі 757/47184/17-к, а саме на: автомобіль ТOYOТALandCruiser 150 Prado, д.н.з. НОМЕР_10 , номер кузова НОМЕР_11 ; автомобіль ТOYOТALandCruiser 150 Prado, д.н.з. НОМЕР_12 , номер кузова НОМЕР_13 ; машиномісце у напівпідземному паркінгу, загальною площею 20.5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 ; нежитлове приміщення загальною площею 128.8 кв. м за адресою: АДРЕСА_5 ; нежитлове приміщення загальною площею 100.2 кв. м за адресою: АДРЕСА_6 , приміщення ІІ; квартира загальною площею 103,90 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 скасувати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 26 червня 2017 року, зарахувавши до нього термін його попереднього ув`язнення в ДУ "Київський слідчий ізолятор" за правилами ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Речові докази: мобільний телефон ІPhone 6 PlusІМЕІ НОМЕР_8 з сім карткою мобільного оператора VodafoneUA(номер телефону НОМЕР_9 ) конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3