Провадження по справі № 1-кп/522/2017/20
УХВАЛА

07 вересня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000052 від 09.07.2020 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 09.07.2020 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.
Прокурор та інші учасники процесу просили призначити обвинувальний до судового розгляду.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд дійшов висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту з таких підстав.

Обвинувальний акт підсудний Приморському районному суду м. Одеси.

Підстав для повернення обвинувального акту прокурору для продовження досудового розслідування у порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України, закриття кримінального провадження у порядку, передбаченому ст. 284 КПК України немає.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

За таких обставин суд вважає, що існують достатні підстави для призначення обвинувального акту до судового розгляду.

В підготовчому судовому засіданні підлягають вирішенню ряд питань, передбачених ст. 314-315 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, проти задоволення якого представник потерпілого не заперечувала.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення вищевказаного клопотання прокурора та просили застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, що категорично заперечувала представник потерпілого.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію обвинуваченого; 7) майновий стан обвинуваченого; 8) наявність судимостей у обвинуваченого; 9) дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, а саме: в умисному нанесенні побоїв громадянинові, який виконує громадський обов`язок, у зв`язку з його громадською діяльністю.

Обираючи запобіжний захід ОСОБА_3 суд враховує дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований на території Дніпропетровської області та тимчасово проживає в м. Одесі, раніше не судимий, що свідчить про відсутність в останнього достатньо міцних соціальних зв`язків.

Крім того, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за яке передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі, тому існує ризик того, що обвинувачений розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить заявлений у клопотанні прокурором ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що в підготовче засідання, призначене на 31.08.2020 року обвинувачений ОСОБА_3 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомляв, на зв`язок не виходив, що підтверджує існування заявленого ризику, можливого переховування останнього від суду.

Суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням фізичного насильства (побоїв), що може вказувати на ймовірне існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з тим, стороною обвинувачення не надано доказів, на підтвердження існування ризику здійснення незаконного впливу на потерпілого у кримінальному провадженні з боку обвинуваченого, а матеріали провадження також не містять даних, які б підтверджували здійснення такого тиску на потерпілого.

Щодо можливості вчинення в подальшому обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, з метою отримання доходу, та продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, то суд вважає необхідним зазначити, як пояснив обвинувачений, до затримання він працював таксистом, охоронцем та на будівництві, тому наполягав на домашньому арешті в нічний період доби, щоб мати можливість заробляти гроші, що спростовує доводи клопотання прокурора про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, дотримуючись завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, суд враховує необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами суспільства та держави та забезпечення охоронюваних прав та свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що на даній початковій стадії судового розгляду, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його наслідкам, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що на даній стадії судового розгляду застосування більш м`якого запобіжного ніж цілодобовий домашній арешту не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти можливим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Посилання обвинуваченого на те, що перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом він не зможе відвідати стоматолога, суд вважає необґрунтованим, оскільки він не обмежений у праві звернутися до слідчого, який здійснює контроль за його поведінкою при застосуванні запобіжного заходу, з проханням надати дозвіл на залишення житла за місцем мешкання для відвідування лікаря у разі необхідності.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 181, 291, 314-316, 376 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000052 від 09.07.2020 року на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси (м. Одеса, вул. Балківська, 33, 1-й поверх, зала №106) на 14 год. 00 хв., 17.09.2020 у відкритому судовому засіданні, в яке викликати учасників процесу.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 05.11.2020 року включно.

Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- заборонити цілодобово залишати житло за місцем мешкання;

- прибувати до Приморського районного суду м. Одеси за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту становить 60 днів і обчислюється з моменту постановлення ухвали суду, тобто з 07 вересня 2020 року, який припиняє свою дію 05.11.2020 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали суду про застосування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та контроль за його поведінкою покласти на співробітників відповідного ВП ГУНП в м. Одесі.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі в ГУНП в м. Одесі.

Суддя Приморського районного ОСОБА_1
суду м. Одеси