Провадження № 11-сс/4820/45/21
Справа № 686/1/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 грудня 2020 року за № 0003516 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 січня 2021 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою клопотання слідчого задоволено. Застосовано щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, який перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має неповнолітнього сина, не працює, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28 лютого 2021 року включно. Строк дії ухвали до 28 лютого 2021 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 грудня 2020 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на тротуарі, навпроти будинку АДРЕСА_3 , вступив у словесну суперечку із ОСОБА_9 .

В подальшому, на ґрунті особистих раптово виниклих неприязних відносин, що склались між ними під час зазначеної суперечки, ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_9 . В результаті цього останній впав на поверхню тротуару обличчям донизу. Надалі ОСОБА_7 , з метою позбавлення життя ОСОБА_9 , сів ззаду на спину потерпілого, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, схопив лівою рукою за волосся ОСОБА_9 , а правою рукою, тримаючи за руків`я кухонний ніж, умисно наніс лезом такого ножа один удар по життєво важливому органу, а саме по правій половині шиї ОСОБА_9 . При цьому висловлював свій подальший намір щодо позбавлення життя останнього та демонстративно тримав лезо ножа біля його шиї.

В цей час по вул. Заводській, м. Хмельницький, поряд проходили ОСОБА_10 із своїми товаришами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Помітивши ОСОБА_7 із кухонним ножем в правій руці, який сидів на ОСОБА_9 , та усвідомлюючи злочинність його наміру щодо позбавлення життя потерпілого, підбігли до ОСОБА_7 , вибили із його руки ніж. ОСОБА_10 стягнув підозрюваного із ОСОБА_9 .

Тим самим ОСОБА_7 з причин, що не залежали від його волі, а саме у зв`язку із діями ОСОБА_10 та його знайомих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме умисного вбивства ОСОБА_9 .

Внаслідок вищеописаних дій ОСОБА_7 умисно спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани правої половини шиї із ушкодженням (проникаюче) гортанні, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

31.12.2020 року у в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003516 зареєстровано дане кримінальне правопорушення, правова кваліфікація - ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

31.12.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

Непогоджуючись з ухвалою, захисник підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити його скаргу та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт.
Ухвалу вважає незаконною, необґрунтованою.

Посилається на те, що слідчим суддею не враховано заяву потерпілого ОСОБА_9 , про те, що саме він спровокував конфлікт із підозрюваним ОСОБА_7 , із ним примирився, претензій до нього не має, від обвинувачення відмовився, просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, не в повній мірі враховано наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, а саме: сім`ї - дружини, з якою проживає у цивільному шлюбі більше 10 років, дітей, онуків, батьків похилого віку, які потребують допомоги; постійного місця роботи; відсутність судимостей.

Вважає, що органом обвинувачення не надано доказів на підтвердження ризиків переховування, впливу на свідків та потерпілого.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора та слідчого про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 п. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , яке є особливо тяжким, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років. Перебуваючи на волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому був опитаний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за яке законом передбачено покарання в вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років; особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше не судимий, підозрюється у вчиненні умисного злочину, поєднаного з насильством, вчиненим у стані алкогольного сп`яніння, офіційно не працює, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має повнолітнього сина та батьків пенсійного віку.

Тому, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на потерпілого та свідків.

Врахувавши наведені ризики, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в їх сукупності слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, про необхідність обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор та слідчий довели, що застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Отже, при розгляді клопотання слідчого з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Доводи захисника про недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на потерпілого та свідків, є безпідставними, виходячи з наступного.

Так, наявність вищевикладених ризиків у межах кримінального провадження ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

До того ж, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст. 177 КПК України доведені, які в сукупності із обґрунтованою підозрою ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину, стали підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Посилання на наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, цивільної дружини, повнолітнього сина, батьків похилого віку та відсутність судимостей, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки наведені обставини були враховані слідчим суддею під час постановлення оскаржуваного рішення.
Разом з тим, вказані обставини не є беззаперечними підставами, відповідно до вимог КПК України, для зміни обраного йому запобіжного заходу, оскільки такі враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.
Крім того, доказів про те, що ОСОБА_7 офіційно працевлаштований матеріали справи не містять, що спростовує доводи апелянта про наявність постійного місця роботи.

Що стосується позиції потерпілого ОСОБА_9 та його відношення до вчиненого, то слідчим суддею під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу надавалась оцінка вказаним обставинам. Примирення з потерпілим жодним чином не зменшує суспільну небезпечність підозрюваного ОСОБА_7 .

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного шляхом обрання останньому найсуворішого запобіжного заходу є виправданою. Підстав для обрання менш суворого запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту, як того просить сторона захисту, апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчої судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 січня 2021 року, якою застосовано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28 лютого 2021 року включно, без можливості внесення застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4