ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/9090/20
(1-кс/953/5570/20) Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1534/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретарів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора - ОСОБА_7 ,
власника майна - ОСОБА_8 ,
представника власників майна - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.07.2020 про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000451 від 19.10.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 240 КК України,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.07.2020 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0000451 від 23.05.2020 про арешт майна.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.07.2020, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000451 від 23.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 240 КК України, про накладення арешту на майно скасувати; постановити ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора і накласти арешт на майно, а саме: вантажний автомобіль «HOWO», д.н.з. « НОМЕР_1 », вантажний автомобіль «DAF» д.н.з. « НОМЕР_2 », вантажний автомобіль «МАЗ» д.н.з. « НОМЕР_3 », екскаватор гусеничний «JCB JS220LR» д.н.з. « НОМЕР_4 », у тому числі, шляхом заборони вчинення будь-яких дій, пов`язаних з відчуженням транспортного засобу, з реєстрацією та перереєстрацією прав на них; вантажний автомобіль «HANIA», д.н.з. « НОМЕР_5 », вантажний автомобіль «HOWO», д.н.з. « НОМЕР_1 »; екскаватор гусеничний «JCB JS220LR» д.н.з. « НОМЕР_4 » передати на зберігання ОСОБА_11 ( АДРЕСА_1 ); вантажний автомобіль «DAF» д.н.з. « НОМЕР_2 » передати на зберігання ОСОБА_12 ( АДРЕСА_2 ); вантажний автомобіль «МАЗ» д.н.з. « НОМЕР_3 » передати на зберігання до КП «Комплекс з вивозу побутових відходів» (м. Харків, пров. Золотистий, 4, директор ОСОБА_13 ).
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що факт використання спеціальної техніки підтверджується безпосередньо договором від 21.05.2020, укладеним між ТОВ «Спец плюс» в особі директора ОСОБА_11 та ОСОБА_14 на виконання підготовки території земельної ділянки із застосуванням зазначеної техніки, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ухвали від 20.07.2020 слідчим суддею відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання слідчого, так як на думку суду, слідчим не було надано достатніх доказів, які б обґрунтовували необхідність для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження. Будь-якого обґрунтування вказаної тези слідчим суддею в ухвалі не зазначено.

При цьому, судом вказано на положення частини 2 статті 170 КПК України відповідно до якої арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та положення частини 1 статті 170 КПК України, згідно з якої завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім цього, на виконання вимог ухвали Харківського апеляційного суду від 06.07.2020, з метою встановлення місцезнаходження транспортних засобів та фактичного їх перебування, 09.07.2020 направлено запити на адресу ТОВ «Спец плюс» (директор ОСОБА_11 ) та КП «Комплекс з вивозу побутових відходів» (директор ОСОБА_15 ).

Разом із цим, на даний час інформацію щодо місцезнаходження транспортних засобів та фактичного їх перебування не надано, що свідчить про приховування вищевказаної техніки.

Також, в обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що необхідність арешту вказаного у клопотанні майна зумовлюється наявністю ризиків щодо приховання, пошкодження, знищення і відчуження речових доказів, а також необхідністю проведення із вказаними екскаватором та транспортними засобами експертних досліджень та слідчих дій, оскільки на даному екскаваторі та автомобілях можуть зберегтися сліди вчинення злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування та можуть відігравати роль речового доказу у кримінальному провадженні.

За таких обставин, посилання слідчого судді в ухвалі на вказані норми КПК України перебувають у прямій суперечності із тезою суду про відсутність достатніх доказів, які б обґрунтовували необхідність для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, власника майна ОСОБА_8 та представника власників майна адвоката ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Залишаючи без задоволення клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя вважав, що до клопотання не надано жодного обґрунтування щодо можливості подальшого протиправного використання зазначених вантажних автомобілів, а також поданого до органу досудового розслідування позову про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Крім того, не надано доказів щодо належності зазначених автомобілів до власників земельних ділянок, де здійснюється незаконне видобування корисних копалин. Навпаки, матеріали, додані до клопотання містять відомості щодо укладення договорів на використання техніки на виконання підготовки території земельної ділянки із застосуванням зазначеної техніки. Крім цього, слідчий суддя зазначав, що прокурор не обґрунтував жодного з критеріїв, визначених статтею 98 КПК України, яким би відповідало майно, на яке просить накласти арешт прокурор.
З таким висновком слідчого судді суд апеляційної інстанції погодитись не може, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до частини 2 статті 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами статті 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів судового провадження вбачається, у провадженні відділу з розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000451 від 23.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 240 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи 23.05.2020 в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0277, розташованої на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, здійснювали незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення. Також в ході досудового розслідування було встановлено, що на суміжній ділянці з кадастровим номером :02:000:0279 невстановлені особи здійснюють незаконне видобування корисних копалин піску.
23.05.2020 в ході проведення огляду місця події відкритої ділянки місцевості встановлено, що в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0277, площею 1,1491 га, розташованої на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, було виявлено вантажну техніку за допомогою якої було здійснено незаконний видобуток корисних копалин піску, а саме: вантажний автомобіль «HANIA», д.н.з. « НОМЕР_5 », вантажний автомобіль «HOWO», д.н.з. « НОМЕР_1 », вантажний автомобіль «DAF» д.н.з. « НОМЕР_2 », вантажний автомобіль «МАЗ» д.н.з. « НОМЕР_3 », екскаватор гусеничний «JCB JS220LR» д.н.з. « НОМЕР_4 ».
08.07.2020 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.06.2020 був проведений огляд земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0277, розташованої на території Тимченківської сільської райони Зміївського район Харківської області, під час якого було відібрано та вилучено зразки ґрунту.
Крім цього, 08.07.2020 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.07.2020 було проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0279, розташованої на території Тимченківської сільської райони Зміївського район Харківської області, під час якого було відібрано та вилучено зразки ґрунту.
Також в ході досудового розслідування встановлена, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0277, площею 1,1491 га належить ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору купівлі-продажу.
Згідно реєстраційної картки ТЗ НАІС ГСЦ МВСУ вантажний автомобіль «HANIA», д.н.з. « НОМЕР_5 » у кузові жовтого кольору, вантажний автомобіль «HOWO», д.н.з. « НОМЕР_1 » у кузові червоного кольору на праві приватної власності належить ОСОБА_11 ; екскаватор гусеничний «JCB JS220LR» д.н.з. « НОМЕР_4 » згідно відомостей наданих ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області належить ОСОБА_11 .
Згідно до реєстраційної картки ТЗ НАІС ГСЦ МВСУ вантажний автомобіль «DAF» д.н.з. « НОМЕР_2 » у кузові білого кольору на праві приватної власності належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вантажний автомобіль «МАЗ» д.н.з. « НОМЕР_3 » у кузові білого кольору належить КП «Комплекс з вивозу побутових відходів».
Постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_17 від 09.07.2020 вищезазначені вантажні автомобілі та екскаватор гусеничний визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000451 від 19.10.2019.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вищевказана вантажна техніка, яка була виявлена під час проведення огляду є знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення та відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому, з врахуванням тих обставин, що на даний час інформацію щодо місцезнаходження від власників техніки не отримано, з метою забезпечення збереження речових доказів, а також запобіганню спробам приховування, передачі та відчуження третім особам, необхідно накласти на неї арешт.
Разом з цим, відповідно до пункту 5 частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з частиною 4 статті 173 КПК України, вирішуючи питання про арешт майна, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Виходячи із зазначених вимог КПК України, колегія суддів вважав за можливе обрати спосіб арешту вантажної техніки шляхом заборони її відчуження з передачею його власникам на зберігання, без шкоди для кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене та зазначені положення КПК України, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали слідчого судді, з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання прокурора про арешт майна, та накладення арешту на: вантажний автомобіль «HANIA», д.н.з. « НОМЕР_5 », вантажний автомобіль «HOWO», д.н.з. « НОМЕР_1 », екскаватор гусеничний «JCB JS220LR» д.н.з. « НОМЕР_4 », які на праві приватної власності належать ОСОБА_11 ; вантажний автомобіль «DAF» д.н.з. « НОМЕР_2 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_12 ; вантажний автомобіль «МАЗ» д.н.з. « НОМЕР_3 », який належить КП «Комплекс з вивозу побутових відходів», шляхом заборони відчуження та передати зазначені транспортні засоби на відповідальне зберігання їх власникам, попередивши їх про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.07.2020 скасувати і постановити нову.

Клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000451 від 19.10.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 240 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: вантажний автомобіль «HANIA», д.н.з. « НОМЕР_5 », вантажний автомобіль «HOWO», д.н.з. « НОМЕР_1 », екскаватор гусеничний «JCB JS220LR» д.н.з. « НОМЕР_4 », які на праві приватної власності належать ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
вантажний автомобіль «DAF» д.н.з. « НОМЕР_2 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
вантажний автомобіль «МАЗ» д.н.з. « НОМЕР_3 », який належить КП «Комплекс з вивозу побутових відходів», -
шляхом заборони відчуження та передати зазначені транспортні засоби на відповідальне зберігання їх власникам, попередивши їх про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: