Справа № 727/8348/20
Провадження № 1-кс/727/2413/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі :

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб державної установи щодо протиправного утримання під вартою ОСОБА_4 ,-

за участю

особи, яка утримується під вартою - ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в порядку ст. 206 КПК України зі скаргою на протиправне утримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор».

В скарзі зазначає, що з 05 жовтня 2020 року обвинувачений ОСОБА_4 утримується під вартою в СІЗО без законних підстав, тому просить негайно звільнити його з-під варти.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник скаргу підтримали, з підстав викладених в ній.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.
Вислухавши учасників, оглянувши матеріали подані до скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Отже, за змістом наведеної правової норми підставою перебування особи під вартою є наявність судового рішення, яке набрало законної сили, або наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Встановлено, що 22.11.2019 року Герцаївським районним судом Чернівецької області відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалено вирок. Даним вироком ОСОБА_4 було визнано винуватим за ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки. Запобіжний захід ОСОБА_4 залишено у вигляді тримання під вартою.

Вироком Чернівецького апеляційного суду від 16.01.2020 року вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22.11.2019 року щодо ОСОБА_4 в частині призначеного покарання скасовано, призначено покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі. В решті частині вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 06.08.2020 року вирок Чернівецького апеляційного суду від 16.01.2020 року щодо ОСОБА_4 скасований і призначений новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вирішено ОСОБА_4 залишити під вартою до вирішення судом апеляційної інстанції питання щодо обрання йому запобіжного заходу, але не більше ніж на 60 діб.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 17.09.2020 року ОСОБА_4 етапований з виправної колонії №78 до ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор». Також даною ухвалою відмовлено захиснику ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Таким чином з`ясовано, що вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22.11.2019 року законної сили не набрав, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 на даний час перебуває в провадженні Чернівецького апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 374 Кримінального процесуального кодексу України, у резолютивній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, зокрема, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться запобіжні заходи. При цьому, дія запобіжного заходу у відношенні особи, щодо якої винесено обвинувальний вирок, може бути обрано, змінено та продовжено судом до моменту набрання судовим рішенням законної сили, тобто не обмежується визначеним строком застосування. Слідчий суддя під час розгляду скарг в порядку ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України не наділений повноваженнями щодо надання оцінки рішенням інших судів при вирішенні питання про обрання, зміну та продовження строків тримання осіб під вартою, а перевіряє лише їх наявність.

Оскільки судом першої інстанції при постановленні вироку від 22.11.2019 року приймалося рішення про залишення ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 17.09.2020 року даний запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено без змін, ОСОБА_4 утримується під вартою за наявності судових рішень, які на даний час не скасовані, тому приходжу до висновку, що в задоволенні вимог щодо звільнення ОСОБА_4 з-під варти слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб державної установи щодо протиправного утримання під вартою ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1