УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000964, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, 10.10.2019 до СУ ГУНП в Одеській області надійшов рапорт працівника УКР ГУНП в Одеській області про те, що злочинна група осіб у складі декількох осіб, маючи спільний злочинний намір на незаконний збут наркотичних засобів займається незаконним вирощуванням та збутом особливо небезпечних наркотичних засобів на території міста Одеси та Одеської області.

Так, під час досудового розслідування допитано як свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що в середині серпня 2020 року йому зателефонував його знайомий ОСОБА_6 , який запропонував зустрітися. Так, під час зустрічі ОСОБА_7 запитав у ОСОБА_5 чи не бажає він підзаробити, на що останній погодився. Далі, ОСОБА_7 пояснив, що робота не важка треба тільки декілька разів на тиждень розвозити «посилки» та отримувати за це винагороду. Далі, ОСОБА_5 поцікавився змістом посилок, на що ОСОБА_7 відповів, що вони можуть спочатку разом поїхати та ОСОБА_5 може детально подивитися як це працює. На що, ОСОБА_5 погодився та поїхав разом з ОСОБА_7 на автомобілі останнього. Так, протягом дня проїхавши декілька адрес, ОСОБА_7 підвозив різним людям коробки, в яких знаходились «посилки» та віддавав їх різним особам, назвавши зміст коробок «хвилинками» та отримавши за них грошові кошти від вказаних осіб. Серед зазначених осіб, ОСОБА_8 у присутності ОСОБА_5 доставив «посилку» за адресою: АДРЕСА_1 , де відчинила двері жінка, яка в процесі спілкування назвалась ОСОБА_9 . Дана жінка отримала посилку на «14 хвилинок».

Після чого, ОСОБА_5 запитав у ОСОБА_8 що він називає «хвилинками», на що останній пояснив, що так він називає наркотичний засіб - «маріхуану». Але, усвідомлюючи те, що ОСОБА_8 займається незаконною діяльністю, побоюючись за своє життя ОСОБА_5 повідомив про вказаний факт до поліції.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення ймовірно причетна: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 справа №947/24962/20, провадження № 1-кс/947/13385/20 від 03.09.2020, 10.09.2020 було проведено обшук квартири за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено зазначене у клопотанні майно.

З метою забезпечення збереження вилученого майна, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про накладення на них арешту.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за її відсутності.

Особа, у володінні якої було вилучено зазначене у клопотанні майно в судове засідання не з`явилася, обов`язок повідомлення такої особи про дату та час судового засідання покладався на сторону обвинувачення.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000964 здійснюється за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий суддя враховує, що в ході проведення обшуку стороною обвинувачення було вилучено майно, яке може містити відомості на підтвердження факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також яке могло бути набутим кримінально-протиправним шляхом, що свідчить про відповідність такого майна категорії речових доказів.
Викладене свідчить про наявність правових підстав для накладення арешту майна в рамках даного кримінального провадження, в зв`язку з чим з огляду на обґрунтованість поданого стороною обвинувачення клопотання, слідчий суддя приходить до переконання про наявність необхідності в його задоволенні.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000964, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.
Накласти арешт, на майно яке було вилучене під час обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_10 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 :

- мобільний телефон марки «IPHONE 10» золотого кольору у чохлі червоного кольору, imei: НОМЕР_1 , в якому знаходиться сім-карта оператора «Київстар» з абонентським номером: НОМЕР_2 , який має значення речового доказу та може містити інформацію, що має значення для досудового розслідування;

- поліетиленовий пакет прозорого кольору, в якому знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, який упаковано до сейф-пакету № INZ 2064051 та який визнано речовим доказом;

- металевий портсигар з написом «Богатирі», в якому знаходиться паперовий згорток з речовиною рослинного походження коричнево-зеленого кольору у висушеному стані та сигарета з невідомою речовиною, який упаковано до сейф-пакету №INZ 2064050, який визнано речовим доказом, що передбачає собою заборону відчуження такого майна.

Ухвала підлягає виконанню старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1