03.09.2020 363/4195/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши в м. Вишгороді у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000524 щодо

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, пенсіонера, мешканця АДРЕСА_1 , несудимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

19 червня 2018 року близько 17 год. 40 хв. ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння та не маючи при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи технічно справним моторолером «Yamaha Basic Jog» без реєстраційного номера, який не пройшов відповідної Державної реєстрації транспортних засобів, на проїзній частині по вул. Поповича з боку вул. Гагаріна у напрямку автодороги сполученням «Київ-Овруч» в с. Старі Петрівці Вишгородського району, в порушення вимог п.п. 2.1а, 2.9а,в, 12.3, 13.3 ПДР України, будучи неуважним, маючи об`єктивну можливість виявити драбину з підставкою розміщену вздовж лівого краю проїзної частини, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу та не дотримався безпечного бокового інтервалу, і під час об`їзду згаданої перешкоди, допустив наїзд на підставку драбини й перекинув її, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_5 , яка перебувала на верхній сходинці драбини та збирала з дерева ягоди, впала на дорожнє покриття.
Внаслідок падіння потерпілій ОСОБА_5 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння у виді: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, епідуральної гематоми над правою скронево-тім`яною долею, субдуральної гематоми над правою гемісферою, множинні геморагічні забої в обох гемосферах, перелому скроневої кістки справа з переходом на ПЧЯ і СЧЯ, закритого перелому правої ключиці зі зміщенням, закритого перелому правої променевої кістки і шилоподібного відростка ліктьової кістки зі зміщенням.
Таким чином ОСОБА_4 порушив п. 2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
Пункт 2.9а,в ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та транспортним засобом не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення;
Пункт 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

Пункт 13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Допущені ОСОБА_4 порушення Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою та призвели до заподіяння потерпілій тяжких тілесних ушкоджень.

В суді ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість за обставин викладених в обвинувальному акті, погодився з кваліфікуючими ознаками злочину й порушенням інкримінованих пунктів ПДР України. Показав, що того дня їхав мопедом по селу, після випитої пляшки пива. Драбину, що стояла на дорозі, зразу не побачив, коли попереду стояла дівчина, яка потім відійшла. Моторолером зачепив драбину, з якої впала і травмувалася потерпіла. Після падіння її доправлено до лікарні. Посвідчення водія ніколи не отримував. В подальшому повністю відшкодував потерпілій вартість лікування і заподіяні збитки. Просив його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_7 у суді показала, що того дня вона рвала вишні на драбині біля дороги. Обвинувачений їхав на моторолері, коли стався удар, після чого вона нічого не пам`ятає. Деталей події пригадати не може. Після ДТП тривалий час лікувалася, отримала черепно-мозкову травму, їй робили операцію, встановлено інвалідність 2 групи. Заходів безпеки і будь-якого позначення місця знаходження драбини не вживала, нікому в селі не заважала. Висловилася про призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі.
В подальшому потерпіла та її представник подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, оскільки потерпіла не може приймати участь в судових засіданнях за станом здоров`я. При цьому потерпіла зазначила, що ОСОБА_4 в повному обсязі відшкодував завдану їй моральну та матеріальну шкоду, яка жодних претензій майнового характеру до нього не має та просила її цивільний позов залишити без розгляду.
Виходячи з того, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора, обвинуваченого та його захисника, визнав недоцільним дослідження доказів, які учасниками судового розгляду не заперечуються.
Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспортного засобу, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження, і кваліфікує його злочинні дії за ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує конкретні обставини справи, характер допущених порушень правил дорожнього руху, ступінь вчиненого необережного тяжкого злочину, необачну поведінку потерпілої щодо розміщення драбини на проїзній частині без будь-яких попереджувальних позначень, дані про особу обвинуваченого, який злочин вчинив уперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його похилий вік, який досяг 73 років, пенсіонер, його погіршений стан здоров`я, який має хронічні тяжкі захворювання, переніс інсульт, за місцем проживання характеризується позитивно.
Також суд враховує позицію потерпілої ОСОБА_5 , якій обвинувачений повністю відшкодував завдану шкоду, оплатив кошти за лікування і вона будь-яких претензій до нього не має, а тому просила призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, слід визнати його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Беручи до уваги викладене та з огляду на позицію потерпілої сторони, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, а враховуючи сукупність викладених вище обставин, які пом`якшують його покарання, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від випробування покарання з випробуванням згідно вимог ст. 75 КК України.
Що стосується позбавлення права керування транспортними засобами, то таке покарання ОСОБА_4 суд визначити не вправі, оскільки таких прав ОСОБА_4 не має, посвідчення водія не отримував.
Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України. Арешт накладений на згаданий транспортний засіб згідно вимог ст. 174 КПК України скасувати. Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст.ст. 124, 126 КПК України.

Оскільки цивільний позивач розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, за заявою потерпілої ОСОБА_5 її цивільний позов слід залишити без розгляду (ст. 13 ЦПК України, ст.ст. 128-129 КПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370 і 374 КПК України,

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і за цим законом призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років 6 (шести) місяців не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтиметься до зазначеного органу для реєстрації.
Речові докази по справі:

-драбину з підставкою залишити власнику;

-моторолер «Yamaha Basic Jog» без реєстраційного номера, номер кузова № НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_4 , і арешт накладений ухвалою слідчого судді цього ж суду від 21 червня 2018 року відповідно до вимог ст. 174 КПК України скасувати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди залишити без розгляду.

За проведення судової інженерно-технічної експертизи по справі стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1 716 (одна тисяча шістнадцять) грн.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд.
Згідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя