Справа № 357/1434/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у відкритому підготовчому судовому засіданні у судовій справі клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0000068 у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайсуду надійшло клопотання прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури про закриття кримінального провадження №0000068 за ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Прокурор просить закрити вказане кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч.1 та п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
В обґрунтування клопотання зазначається, що у провадженні слідчого відділу Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000068, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідні відомості до ЄРДР внесено за заявою ОСОБА_4 про те, що службові особи МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ внесли до офіційного документу, а саме до постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2015 ВП№ 48089976 завідомо неправдиві відомості.

Поряд із цим, 20.08.2015 до ЄРДР внесено відомості за №0000077 за заявою ОСОБА_4 про те, що державний виконавець МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_5 внесла недостовірні відомості до постанови про відкриття виконавчого провадження №48089976 від 09.07.2015, винесену на підставі виконавчого листа № 6а- 357/58/14 від 17.01.2015 року.

Також 30.11.2015 до ЄРДР внесено відомості за №0000128 за заявою ОСОБА_4 про те, що посадові особи МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ внесли завідомо неправдиві дані до довідки з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень по виконавчому провадженню №48089976.

22.03.2016 матеріали досудових розслідувань №0000068, №0000077 та №0000128 об`єднано в одне провадження під №0000068.

В ході досудового розслідування встановити особу, причетну до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України не надалось можливим.
Прокурор клопотання підтримав з викладених у ньому підстав. При цьому посилаючись на положення вимог ст. 49 КК України, п. 3-1 ч.1 та п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КК України зазначає, що вказані норми носять імперативний характер для суду, який за умов настання обставин вказаних у вказаних нормах зобов`язаний закрити провадження у справі.
Потерпіла в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечує, посилаючись на неповноту та неефективність досудового розслідування, невиконання слідчим усіх вказівок прокурора, не розгляд по суті усіх клопотань у порядку та спосіб передбачений КПК України які вона подавала слідчому.
Вирішуючи питання наявності чи відсутності підстав для закриття кримінального провадження суд виходить з наступних правових відносин та встановлених судом фактичних обставин.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:
1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;
2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;
3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;
4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;
5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
2. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
У клопотанні прокурор зазначає, що в рамках даного кримінального провадження від ОСОБА_4 в різний час надходили заяви про вчинення злочину службовими особами МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ і, в тому числі, про вчинення злочину конкретною особою державним виконавцем МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_5 .
Як видно з матеріалів кримінального провадження у них містяться витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань:
1) (а.с. 1 т.1 ) №0000068 від 23.07.2015 за ч. 1 ст. 366 КК України з фабулою: «службові особи МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ внесли до офіційного документу, а саме до постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2015 ВП №48089976 завідомо неправдиві відомості»;
2) (а.с. 75 т.1) №0000077 від 20.08.2015 за ч. 1 ст. 366 КК України з фабулою: «державний виконавець МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_5 внесла недостовірні відомості до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №48089976 від 09.07.2015 винесену на підставі виконавчого листа №6а-357/58/14 від 17.01.2015 року»;
3) (а.с. 164 т.1) №0000128 від 30.11.2015 за ч. 1 ст. 366 КК України з фабулою: «посадові особи МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ внесли до завідомо неправдиві дані до Довідки з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень по виконавчому провадженні №48089976.»;
Як видно з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 у своїх заявах вказувала на державного виконавця МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_5 як на особу, яка, на її думку, вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України. Відомості про вчинення цією особою злочину внесені до ЄРДР.
Водночас у своєму клопотанні прокурор не обґрунтував, чому за наявності у заявах даних про особу, на яку вказують, що вона вчинила злочин, він стверджує, що особа, яка вчинила злочин, в ході досудового розслідування не встановлена. Рішення, у якому б слідчим чи прокурором давалась правова оцінка діям державного виконавця ОСОБА_5 , на яку потерпіла вказує як на особу, яка вчинила злочин, у матеріалах кримінального провадження відсутнє.
Крім того, в матеріалах справи також містяться заяви та клопотання потерпілої, яка займала активну процесуальну позицію щодо реалізації своїх прав та надавала докази вчинення злочину щодо неї конкретною особою.
Аналізуючи положення норм, які регламентують підстави та порядок закриття кримінального провадження, тобто положення норм як матеріального (ст. 49 КК України) так і процесуального права (ст. 284 КУПК України) суд повністю погоджується з правовою позицією прокурора, що і звільнення особи від кримінальної відповідальності, і закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальностіє не правом, а обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ст. 49 КК України і ст. 284 КПК України.

Однак, на переконання суду, кримінальне провадження не може закриватись на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, якщо заявник (потерпілий) вказують, на конкретну особу як таку, що вчинила злочин, без надання правової оцінки органом досудового розслідування діянням цієї особи. Лише за наявності рішення слідчого про відсутність у діях конкретної особи складу злочину дає суду законні підстави для висновку, що особа, яка вчинила злочин не встановлена.
Крім того, закриття за вищевказаних обставин кримінального провадження з нереабілітуючої підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України суперечить завданню кримінального провадження, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, оскільки особа, на яку вказують, що вона вчинила злочин, фактично позбавляється права на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) та права на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції).
Суд також звертає увагу на наступне.
На а.с. 48 т. 3 міститься постанова прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про об`єднання матеріалів досудових розслідувань №0000068 від 23.07.2015, №0000077 від 20.08.2015, №0000128 від 30.11.2015 в одне провадження за №0000068.
Водночас на а.с. 75 т.1 міститься постанова від 31.07.2015 року старшого слідчого СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000068 від 23.07.2015 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю події злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
На а.с. 77 т. 1 міститься постанова від 13.08.2015 року про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000068 від 23.07.2015 винесена старшим слідчого СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_7 .
На а.с. 76 т. 1 міститься постанова від 28.08.2015 року старшого слідчого СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000068 від 23.07.2015 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю події злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
На а.с. 79 міститься постанова від 01.10.2015 року в.о. заступника прокурора м. Біла Церква ОСОБА_8 про скасування постанови про закриття кримінального провадження, якою скасовано постанову слідчого від 28.08.2015 року про закриття кримінального провадження №0000068.
Будь-яких процесуальних документів (постанови прокурора чи слідчого судді), якими б скасовувалась постанова слідчого від 31.07.2015 року про закриття кримінального провадження №0000068 від 23.07.2015 року у матеріалах справи відсутні.
Водночас суд звертає увагу, що положення ст. 282 КПК України, на яку посилається слідчий відновлюючи досудове розслідування у закритому кримінальному провадженні, надає таке право слідчому лише у випадку зупинення досудового розслідування.
Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування і діючий Кримінальний процесуальний кодекс України не наділяє ні слідчого, ні прокурора після прийняття вказаного рішення правом на скасування свого рішення (в тому числі у формі самостійного відновлення досудового розслідування). Відновлення досудового розслідування у закритому кримінальному провадженні можливе лише шляхом скасування такого рішення прокурором чи слідчим суддею у порядку та у спосіб передбачений КПК України. Таким чином, рішення слідчого про відновлення досудового розслідування у закритому кримінальному провадженні не має юридичної сили та не тягне за собою юридичних наслідків.
За таких обставин суд приходить до висновку, що слідчий та прокурори, які здійснювали процесуальне керівництво у даній справі, після винесення постанови від 13.08.2015 року про відновлення досудового розслідування у закритому кримінальному провадженні №0000068 діяли не у правовому полі, тобто не у спосіб та не у порядку визначеному КПК України, виконуючи слідчі та процесуальні дії та приймаючи рішення у закритому кримінальному провадженні.
Таким чином, на момент розгляду судом клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0000068 у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності вказане провадження вже є закритим на підставі п.1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49 КК України, ст.ст. 2, 7, 284, 314, 350, 372, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0000068 у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відмовити.

Кримінальне провадження №0000068 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України повернути прокурору для подальшої організації досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 24.07.2020 о 12 год. 20 хв.

СуддяОСОБА_1