Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7/12-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.466, 467 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження №296/7/12-к за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 21 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в:
ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 21 вересня 2020 року, залишено без задоволення заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Корольовського районного суду м.Житомира від 18 лютого 2014 року за нововиявленими обставинами.
Свої висновки суд першої інстанції мотивував тим, що доводи ОСОБА_7 про існування наведених ним нововиявлених обставин він дізнався лише 28.05.2020, є неспроможними, крім того, доводи про необхідність перегляду вироку за нововиявленими обставинами, викладені в заяві від 30.06.2020р., були відомі ОСОБА_7 з 2013 року.
В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною, та просить її скасувати, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву від 30 червня 2020 року про перегляд вироку Корольовського районного суду м. Житомира від 18 лютого 2014 року, за нововиявленими обставинами. При цьому, зазначає, що вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 18 лютого 2014 року у справі №296/7/12-к його було визнано винним та засуджено за ст.ст.366, 358, 191 КК України. Вказані злочини йому були інкриміновані, як вчинені за попереднім зговором із обвинуваченим ОСОБА_8 , який ще під час розгляду цієї кримінальної справи в суді першої інстанції помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 15 січня 2013 року кримінальна справа в частині обвинувачення ОСОБА_8 за ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України закрита в зв`язку зі смертю підсудного, при цьому, відносно ОСОБА_8 справа була закрита по нереабілітуючих обставинах ще до вирішення справи по суті відносно всіх її фігурантів, не зважаючи на те, що ОСОБА_8 та він не визнавали своєї вини у вчиненні вищевказаних злочинів. Посилаючись на зазначене, вважає, що таким чином Корольовський районний суд м.Житомира порушив принцип диспозитивності та змагальності судового процесу, до закінчення судового розгляду справи висловив свою позицію стосовно всіх підсудних та їх вини у вчиненні злочину. Таким чином, необ`єктивне та упереджене ставлення суду до всіх підсудних, висловлення своєї позиції стосовно доводів обвинувачення до моменту закінчення розгляду справи, стало причиною порушення норм процесуального права та винесення Корольовським районним судом м.Житомира незаконного рішення, яке стосується його інтересів і таким чином дає право на подання заяви про перегляд судового рішення. Звертає увагу, що про постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 15 січня 2013 року йому стало відомо після ознайомлення з матеріалами справи в Корольовському районному суді м.Житомира 28.05.2020 року, що підтверджується матеріалами справи. Підсумовуючи свої апеляційні доводи, вважає, що в зв`язку з вищевказаними порушеннями допущені судом першої інстанції вирок повинен бути скасованим і справа направлена на новий розгляд, де і повинні бути усунені виявлені порушення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження за заявою ОСОБА_7 , а також ухвалу суду в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про незаконність ухвали суду першої інстанції є необґрунтованими.
Як зазначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, згідно матеріалів судового провадження вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 18.02.2014 ОСОБА_7 було засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366, ч.4 ст.27, ч.2 ст.366, ч.1 ст.258, ч.3 ст.358 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 03.07.2014 вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 18.02.2014 було змінено лише в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, а саме застосовано вимоги ст.ст.75, 76 КК України. Зазначені вирок суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду набрали законної сили.
30.06.2020 ОСОБА_7 звернувся до Корольовського районного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку суду від 18.02.2014 (а.п.1), в якій посилається на незаконність вироку Корольовського районного суду м.Житомира від 18.02.2014, оскільки кримінальні правопорушення, які йому інкриміновані, на думку обвинувачення вчинені за попереднім зговором із обвинуваченим ОСОБА_8 . Проте, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер і постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 15.01.2013 кримінальна справа в частині обвинувачення ОСОБА_8 за ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України закрита в зв`язку зі смертю підсудного. Тобто, відносно померлого справа була закрита за нереабілітуючими підставами ще до вирішення справи по суті відносно всіх її фігурантів, не зважаючи на те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не визнавали своєї вини у вчиненні вказаних злочинів. Крім того, ОСОБА_7 зазначає, що про наведене, як про нововиявлені обставини, він дізнався під час ознайомлення зі справою 28.05.2020.
Перевіряючи вище зазначені доводи ОСОБА_7 судом першої інстанції встановлено те, що постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 15.01.2013 кримінальна справа в частині обвинувачення ОСОБА_8 за ч.5 ст.191, ч,2 ст.366 КК України закрита зв`язку зі смертю підсудного. При цьому, у відповідності до заяви адвоката ОСОБА_9 , останній не заперечував щодо закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_8 у зв`язку із його смертю. Факт смерті підтверджено повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. На даний час постанова суду від 15.01.2013 не скасована, набрала законної сили та є чинною.
Крім того, судом першої інстанції встановлено й те, що доводи ОСОБА_7 , викладені ним в заяві від 30.06.2020, є аналогічними доводам апеляційної скарг останнього на постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 15.01.2013 та його ж апеляційній скарзі на вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 18.02.2014.
У відповідності до ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 03.07.2014, судом апеляційної інстанції було зазначене, що - «в ході судового розгляду постановою суду від 15 січня 2013 року було закрито справу щодо ОСОБА_8 на підставі п.8 ст.6 КПК України 1960 року у зв`язку зі смертю підсудного. Ні захисником підсудного ОСОБА_8 , ні його родичами не ставилося питання про реабілітацію підсудного ОСОБА_8 , який не визнавав себе винним у вчиненні злочинів. Дана постанова набула законної сили після спливу терміну на її оскарження.
Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_7 на цю постанову, оскільки він не є особою, яка вправі подати апеляцію на постанову про закриття справи відповідно до положень ст.348 КПК України».
З урахуванням вище зазначеного, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 був обізнаний, як і використав своє право на відповідне апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 15.01.2013, є законним та обґрунтованим, та переконливо спростовує доводи того ж ОСОБА_7 про те, що він дізнався про існування нововиявленої обставини лише 28.05.2020, під час ознайомлення з матеріалами справи.
Відповідно до ч.2 ст.459 КПК України, підставами для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами є: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Тобто, за нормами ст.459 КПК України обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами, мають бути абсолютно нові, раніше не відомі суду обставини, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.
Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_7 про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції правильно обґрунтував своє рішення положеннями ст.459 КПК України.
При цьому, аналізуючи обставини, на які посилається в своїй заяві ОСОБА_7 , як на підстави скасування вироку суду (вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 18.02.2014) за нововиявленими обставинами, апеляційний суд вважає, що ці обставини були відомі суду на час судового розгляду та при постановленні вироку, а тому відповідно до ст.459 КПК України не являються нововиявленими обставинами. Ці ж обставини були відомі також і ОСОБА_7 .
Крім того, суд апеляційної інстанції зважає і на висновок Європейського суду з прав людини викладений в рішенні у справі «Брумареску проти Румунії», що юридична визначеність вимагає поваги до принципу «res judicata», тобто остаточності судового рішення. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (пункти 61. 62). Як акцентує увагу ЄСПЛ у рішенні у справі «Рябих проти Росії», відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають вагомі й непереборні обставини (пункт 52). Перегляд не повинен розглядатись як прихований спосіб оскарження.
За вказаних обставин, ухвала суду першої інстанції по суті прийнятого рішення є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 21 вересня 2020 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Корольовського районного суду м.Житомира від 18 лютого 2014 року за нововиявленими обставинами, - без змін.
На ухвалу апеляційного суду учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді :