Справа № 729/870/20
1-кс/729/170/20 р.

У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

У судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту майна підтримав та просив його задовольнити з підстав вказаних у ньому.
Прокурор у судовому засіданні проти доводів клопотання заперечувала, просила відмовити в його задоволенні, вказала, що постановою прокурора Бобровицького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 27.08.2020, постанову слідчого ОСОБА_5 від 28.12.2019 про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України скасовано, матеріали досудового розслідування направлено до СВ Бобровицького ВП для подальшого досудового розслідування. Зазначила, що у кримінальному провадженні не було проведено необхідних слідчих та процесуальних дій, а також експертиз і слідчим було передчасно прийнято рішення про відсутність у діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Також вказала, що у разі скасування арешту автомобіля, його володілець чи власник матиме можливість його приховування, пошкодження, знищення, перетворення чи відчуження, що знівелює завдання арешту майна, передбачене абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України.
Повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників судового провадження, слідчий суддя доходить такого висновку.
Згідно із вищевказаною ухвалою слідчого судді метою накладення арешту було збереження майна, як речового доказу.
Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається із ухвали слідчого судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 28.09.2019 року, арешт на вилучене майно під час огляду місця події 15.09.2019 року, а саме автомобіль ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був накладений з метою позбавлення можливості приховування, зникнення, втрати та відчуження вказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тобто з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
Арешт на вилучене у даному кримінальному провадженні майно був накладений в ході досудового розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і докази, які були надані прокурором в ході вирішення клопотання про арешт майна давали підстави вважати, що було вчинене саме вказане кримінальне правопорушення і арешт був накладений саме з метою уникнення вищевказаних негативних наслідків.
Тому, доводи клопотання про те, що на даний час відпала потреба у застосуванні арешту автомобіля, оскільки слідчим провадження у справі закрито, не свідчить про наявність підстав для скасування арешту, оскільки на даному етапі слідчий суддя не перевіряє наявність, достатність та повноту зібраних доказів у кримінальному провадженні.
Отже, заявником не доведено та не надано переконливих доказів, що в подальшому арешті майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Накладений арешт є співрозмірним обмеженню права власності завданням кримінального провадження.
Таким чином слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 174, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1