Дата документу 22.10.2020 Справа № 554/2463/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Октябрського районного суду м.Полтави клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 23 квітня 2020 року у кримінальному провадженню № 0000012 від 15.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.203-2 КК України, -

в с т а н о в и в :

19 жовтня 2020 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 23 квітня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000012, на майно належне громадянам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а саме на: грошові кошти в сумі 5050 доларів США (купюрами номіналом 100 доларів США 50 шт., 50 доларів США 1 шт.), грошові кошти в сумі 224437 грн. (купюрами номіналом 500 грн. 40 шт., 200 грн. 671 шт., 100 грн. 700 шт., 2 грн. 50 шт., 1 грн. 137 шт.), банківська картка банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», ноутбук марки «Аsus» s/n D9NOCV358154397, синього кольору із зарядним пристроєм до нього; зобов`язати старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_7 повернути ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 224 437 грн. (купюрами номіналом 500 грн. 40 шт., 200 грн. 671 шт., 100 грн. 700 шт., 2 грн. 50 шт., 1 грн. 137 шт.) та ноутбук марки «Аsus» s/n D9NOCV358154397, синього кольору із зарядним пристроєм до нього; зобов`язати старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_7 повернути ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 5050 доларів США (купюрами номіналом 100 доларів США 50 шт., 50 доларів США 1 шт.) та банківську картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання вказав, що у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000012 від 15 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.203-2 ч.1 КК України.

16 квітня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 13 квітня 2020 року проведено обшук у будинку та у всіх господарських будівлях, що відносяться до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку виявлено та вилучено вищевказане майно.

Ухвалою слідчого судді від 23 квітня 2020 року на виявлене під час обшуку майно, зокрема, грошові кошти, оскільки визнано речовими доказами, з метою їх збереження накладено арешт із визначенням місця зберігання у камері речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області.

Власник вилученого майна, а саме грошових коштів в сумі 224437 грн. та ноутбуку «Asus» s/n D9NOCV358154397 ОСОБА_5 проти накладення арешту заперечував, зазначав, що у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 він проживає разом із своєю дружиною. Вилучені кошти належать йому особисто. Ноутбук є власністю його родини, придбаний в 2014 році, в ньому не міститься жодної інформації стосовно кримінального провадження. Щодо грошових коштів в сумі 5050 доларів, пояснює, що вони були отримані сином ОСОБА_6 за продаж автомобіля через доручення і тому не є коштами, здобутими злочинним шляхом.

Як на підстави звернення із клопотанням про скасування арешту майна зазначає, що арешт був накладений з метою збереження майна як речового доказу. Станом на дату звернення з клопотанням пройшло 6 місяців з моменту накладення арешту. За цей період органом досудового розслідування не було вчинено жодних слідчих дій щодо арештованого майна. По кримінальному провадженню жодній особі не повідомлено про підозру. Жодних доказів, що арештовані грошові кошти було здобуто злочинним шляхом чи що вони містять сліди будь-яких протиправних дій, слідством не здобуто. Вилучення такої значної суми коштів на невизначений час негативно відбивається на матеріальному становищі заявників. Щодо законності їх походження вказує на довідку-розрахунок банківського рахунку ОСОБА_5 та довідку з місця роботи, зазначає про правомірність придбання і ноутбуку. З огляду на це вважає, що підстава арешту коштів заявників збереження їх як речових доказів повністю відпала.

На думку заявника, попри те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні здійснюється протягом тривалого часу, однак відомості про причетність до злочину ОСОБА_5 чи ОСОБА_6 не внесені до ЄРДР, стосовно них не здійснюється досудове розслідування, про підозру їм не повідомлено, не встановлено взагалі наявність події злочину, і не пред`явлено цивільного позову. Версія органу досудового розслідування про те, що майно, яке належить ОСОБА_5 чи ОСОБА_6 , зазначене в ухвалі про арешт майна, є предметом, доказом злочину, засобом та знаряддям його вчинення, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст.86 КПК України доказами. Зазначені обставини, на переконання заявника, свідчать, що ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна, відсутні.

На підставі викладеного, представник власників майна вважає, що матеріали кримінального провадження не містять даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належним їм майном, у зв`язку з чим звернувся за судовим захистом.

У судовому засіданні заявник - адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , клопотання підтримав з наведених у ньому підстав, просив задовольнити у повному обсязі та скасувати арешт майна.

Слідчий СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, пояснив, що докази надані адвокатом не доводять, що кошти, які вилучені під час обшуку, належать вказаним особам, і отримані ними правомірно. Довідки про доходи не можуть свідчити, що ОСОБА_5 всі ці кошти зміг накопичити, оскільки такі кошти протягом часу використовуються на поточні потреби, а доказів, що це саме його кошти не представлено. Крім того, матеріалами кримінального провадження, зокрема, зафіксованими розмовами ОСОБА_6 підтверджується, що такі кошти членам його родини не належать, та існують достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення. По ноутбуку призначена повторна експертаза, а тому підстав для його повернення не вбачається. З цих підстав, просив у задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0000012, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000012 від 15 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України. Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється Полтавською обласною прокуратурою.

Як вбачається із витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012, до нього внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.203-2 КК України та зафіксовані дані про те, що група невідомих осіб, порушуючи вимоги ст.1 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», достовірно знаючи про заборону зайняття вказаним видом діяльності, маючи корисливі мотиви, з метою отримання незаконного прибутку, займаються гральним бізнесом на території Полтавської області.

Як слідує матеріалів кримінального провадження №0000012, 16 квітня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 13 квітня 2020 року було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено, зокрема, грошові кошти в сумі 5050 доларів США та 224437 грн., 7 зошитів, банківську картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар», ноутбук марки «Asus» s/n D9NOCV358154397, синього кольору із зарядним пристроєм до нього.

Зазначені грошові кошти в сумі 5050 доларів США та 224437 грн. в сукупності з іншими вилученими речами постановою слідчого від 17 квітня 2020 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000012.

23 квітня 2020 року ухвалою слідчого Октябрського районного суду м.Полтави задоволено клопотання слідчого про арешт майна та накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження, використання щодо майна, вилученого під час зазначеного обшуку, зокрема, і на грошові кошти в сумі 5050 доларів США та 224437 грн.

На час застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту слідчий суддя виходив з того, що є достатні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.203-2 КК України, а вилучені під час проведення обшуку речі та грошові кошти мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, тобто є речовими доказами, арешт накладено з метою забезпечення їх збереження.

Так, мотивами накладення арешту в ухвалі зазначено необхідність арешту з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, у тому числі, оскільки грошові кошти відповідають зазначеним вище критеріям та існували достатні підстави вважати, що вони набуті кримінально-протиправним шляхом.

Як зазначено в цій ухвалі, представниками власника майна не було доведено, що грошові кошти, вилучені під час обшуку здобуті законним шляхом. Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_6 доходів не має. Не доведено також належними і допустимими доказами належність грошових коштів батьку ОСОБА_6 , оскільки відсутні докази проживання останнього у житлі, де було проведено обшук. Також не доведено, що грошові кошти в сумі 5050 доларів США отримано ним від продажу автомобіля, оскільки з долучених у судовому засіданні документів вбачається, що ОСОБА_6 не був власником автомобіля, договорів купівлі-продажу транспортних засобів не надано. Надані довіреності не свідчать про продаж автомобіля ОСОБА_6 у встановленому законом порядку та отримання за нього грошових коштів у сумі 5 тис. доларів США.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 12 травня 2020 року зазначену ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 23 квітня 2020 року залишено без змін.

При цьому, щодо виявлених речей та грошових коштів, з огляду на зміст встановлених слідством обставин кримінального правопорушення, було зазначено про те, що підстави для накладення арешту, які зазначені у клопотанні та які враховані слідчим суддею щодо тих речей, які були виявлені під час санкціонованого обшуку у повній мірі узгоджуються із приписами КПК України та предметом доказування у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки відповідають критеріями ст.98 КПК України у кримінальному провадженні за ч.1 ст.203-2 КК України.

Отже, підставою для накладення арешту на грошові кошти з огляду на наявність підстав, передбачених ч.2 ст.170 КПК України, послугувало те, що зазначене майно є речовим доказом та існувала необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, а також у забезпеченні належного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні та запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання).

З урахуванням викладеного, накладення арешту на спірне майно здійснено з дотриманням положень ст.ст.170-173 КПК України.

Таким чином, в рамках кримінального провадження №0000012 застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В обґрунтування поданого клопотання заявник посилається на те, що вилучені грошові кошти у сумі 224437 грн. належать батьку ОСОБА_6 ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою з банківського рахунку «ПриватБанк» про отримання заробітної плати за період з 22.04.2017 22.04.2020 роки та довідкою з місця роботи ПАТ «Гірник». Щодо грошових коштів у сумі 5050 доларів США вказує, що вони отримані сином ОСОБА_6 за продаж автомобіля через доручення.

Проте вказані доводи заявника та надані документи слідчий суддя вважає непереконливими і такими, що не доводять безспірну належність арештованих коштів зазначеним особам, зокрема, що такі кошти є грошовими заощадженнями за вказані роки. Навпаки, з урахуванням відомостей матеріалів негласних слідчих розшукових дій, підтверджується зворотнє, а саме, що ОСОБА_5 та інші мешканці будинку, де проводився обшук, взагалі не були обізнані про такі грошові кошти. Тобто, аргументи, покладені в основу даного клопотання, і на даний час не спростовують доводів органу досудового розслідування, що вказані грошові кошти можуть бути предметами, здобутими злочинним шляхом за наслідками вчинення кримінального правопорушення.

Так само сумнівними та документально не підтвердженими є доводи щодо походження 5050 доларів США, а саме нібито від продажу ОСОБА_6 автомобіля, оскільки не доведено, що останній був власником автомобіля, разом із тим, будь-яких договорів купівлі-продажу транспортних засобів чи здійснення інших правочинів відчуження майна у встановленому законом порядку та отримання за це грошових коштів у сумі 5 тис. доларів США не надано. Тобто, достовірних доказів законності походження вказаних грошових коштів слідчому судді не надано, як і не доведено.

Щодо недоведення цього факту органом досудового розслідування, то слідчий суддя зазначає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, перевірка вказаних обставин входить до предмета розслідування й можлива лише шляхом проведення відповідних слідчих та процесуальних дій та потребує певного часу, а тому стверджувати про законність походження вказаних коштів є передчасним.

Також необґрунтованими є доводи про те, що санкцією ч.1 ст.203-1 КК України не передбачено покарання у виді конфіскації грошових коштів, а тому арешт на грошові кошти є безпідставним, оскільки, як зазначено вище, в даному випадку підставою арешту є збереження речових доказів.

За наведених вище обставин, на даному етапі досудового розслідування таке обмеження права власності у вигляді накладення арешту на майно шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження є співмірним із завданнями кримінального провадження та виправдовує тимчасове обмеження прав власника майна до перевірки обставин походження вказаних грошових коштів та їх значення для кримінального провадження.

Водночас, заявником клопотання не спростовано зазначених доводів слідчого, а також тих обставин, що продовжують існувати обґрунтовані ризики, що в подальшому речі та предмети, на які накладено арешт, у разі його скасування можуть бути відчужені, знищені або приховані з метою перешкоджання проведенню досудового розслідування.

При цьому посилання на те, що певні вилучені речі не мають доказового значення в кримінальному провадженні, суд вважає передчасними, а долучені до клопотання копії документів щодо придбання майна, зокрема ноутбуку, самі по собі не спростовують підстав, які обумовлюють необхідність арешту цього та іншого майна та існування встановлених судом ризиків під час досудового розслідування.

Так, з матеріалів кримінального провадження № 0000012 від 15.01.2020 вбачається, що постановою старшого слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області від 01 жовтня 2020 по справі призначено повторну судову комп`ютерно-технічну експертизу ноутбуку марки «Asus» s/n D9NOCV358154397, а тому підстав для скасування арешту із вказаного ноутбуку не вбачається.

Також, представник заявників не надав належних доказів того, що на теперішній час у кримінальному провадженні № 0000012, в межах якого накладено арешт, відсутня можливість використання арештованого майна, як доказів у розумінні ст.98 КПК України.

Інші доводи власників майна, на які він посилається, як на підставу задоволення заявлених вимог не спростовують наведених вище висновків суду.

Крім того, з наданих матеріалів убачається, що на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів встановити їх достатність для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно.

Відповідно до п.п.15, 16 ч.1 ст.7, ст.22 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

З урахуванням наведеного, скасування арешту на теперішній час є недоцільним.

Аналізуючи вказані вище норми, беручи до уваги встановлені обставини, слідчий суддя вважає, що на даний час відсутні обставини, які у розумінні вимог кримінального процесуального закону свідчать, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, як і не надано доказів, які би надали можливість ідентифікувати належність грошових коштів саме ОСОБА_5 , і в судовому засіданні не встановлено достатніх правових і фактичних підстав для задоволення вимог поданого клопотання.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту потрібно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 98, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 в інтересах власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 23 квітня 2020 року у кримінальному провадженню № 0000012 від 15.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.203-2 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали проголошено 26 жовтня 2020 року о 15 год. 50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1