Справа № 467/788/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника державної установи

«Арбузинська виправна колонія № 83» ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка, у дистанційному режимі відеоконференції між Арбузинським районним судом Миколаївської області та Державною установою «Арбузинська виправна колонія № 83» Міністерства юстиції України, клопотання начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» про застосування до засудженого ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу,-

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Начальник ДУ «Арбузинска виправна колонія № 83» звернувся із вказаним клопотанням, в обгрунтування якого посилався на те, що засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання 14 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, у той час як заохочень не мав.
11 липня 2020 року о 17 год. 30 хв. під час обходу житлової зони відділення СПС №5під подушкою спального місця засудженого ОСОБА_6 виявлено заборонений предмет мобільний телефон.
Тому, ураховуючи особистість ОСОБА_5 , характер допущеного ним порушення, його відношення до вчиненого та неодноразові порушення вимог режиму відбування покарання, суб`єкт звернення порушив перед судом питання про застосування відносно засудженого дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу на три місяці.

Позиція учасників судового провадження

В судовому засіданні представник установи виконання покарань підтримав унесене клопотання з підстав, що у ньому викладені та просив його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_5 відображені у клопотанні обставини визнав та пояснив суду, що він знав про заборону зберігання мобільного телефону, однак, телефону йому залишив засуджений, який вже звільнився. Він, у свою чергу, хотів лише підтримувати зв`язок з рідними.
Засуджений у цілому не заперечував проти застосування до нього такого типу стягнення, як переведення до ПКТ, однак, просив надати йому дещо менший строк, аніж той, про який йдеться у клопотанні.

Прокурор вважав наявними підстави для застосування відносно засудженого стягнення у виді поміщення до ПКТ, з урахуванням того, що раніше застосовані до нього менш суворі стягнення не дали виховного впливу.

Мотиви суду і положення закону, якими він керувався у ракурсі установлених фактичних обставин із даного питання

Суд, у свою чергу, заслухавши учасників судового провадження, перевіривши доводи та обґрунтованість внесеного на його розгляд клопотання, вивчивши додані до нього докази у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, з урахуванням пояснень засудженого, який в судовому засіданні свою провину у вчиненні порушення не визнав, виходив із такого.

Відповідно до п.13-2 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери).
Вказане питання й порушене перед судом суб`єктом звернення, який вважав наявними підстави для застосування такого роду дисциплінарного стягнення до засудженого.
Тож, суд зважав на таке.
Зокрема, за змістом абз. першого частини третьої статті 107 КВК України засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами.
Порядок же і умови виконання та відбування кримінальних покарань , у тому числі й у виді позбавлення волі на певний строк врегульовано Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, що затверджені наказом Міністерства
юстиціїУкраїни 28 серпня 2018 року № 2823/5 (далі ПВР УВП).
Ці Правила обов`язкові для виконання персоналом установ виконання покарань, засудженими, які в них утримуються, а також іншими особами, які відвідують ці установи.
Так, за нормою п.3 Розділу ІІ ПВР УВП засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами, а також виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань.
Та дослідивши матеріали справи і заслухавши учасників провадження суд достовірно установив, що 11 липня 2020 року, близько 17 год. 30 хв., під час обходу житлової зони відділення СПС №5 під подушкою спального місця засудженого ОСОБА_5 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung GT-S 5282».
Таких висновків суд дійшов шляхом дослідження наданих у його розпорядження доказів, у їх сукупності, зокрема, із даних, що містяться у рапорті № 636 від 11 липня 2020 року, протоколі вилучення №164 від 11 липня 2020 року, висновку за фактом вилучення забороненого предмета від 22 липня 2020 року, протоколі засідання дисциплінарної комісії ДУ «Арбузинська ВК №83» №101 від 22 липня 2020 року, а також відеозаписі подій, що мали місце 11 липня 2020 року під час обшуку відділення СПС №5.
Ці відомості за своєю суттю кореспондуються із поясненнями самого засудженого, який відображені у клопотання обставини визнав повністю.
При цьому, відповідно до п.4 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України 29 серпня 2018 року №2823/5 засудженим забороняється придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в установах виконання покарань за переліком предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено (додаток 3);
У свою чергу, Додаток 3 до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань (пункт 4 розділу ІІ) установлює перелік предметів виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено.
Серед таких предметів, зокрема, передбачені радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки.
За таких обставин, суд констатує, що засуджений ОСОБА_5 допустив порушення пункту 4 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, оскільки зберігав заборонений предмет мобільний телефон та сім карти до нього.
Таким чином, суд достовірно установив факт допущеного засудженим порушення, у той час, як засуджений 09 березня 2016 року був ознайомлений під розписку з умовами та правилами відбування покарання у виді позбавлення волі.
Вирішуючи питання про застосування такого виду стягнення, про який йдеться у клопотанні, суд виходив зі такого.
Дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою ( ч.1 ст. 131 -1 КВК України), а персонал установи виконання покарань зобов`язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку.
Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення ( ч.2 ст. 131 -1 КВК України).
Та у цій ситуації, суд установив наявність усіх ознак, які свідчать про учинення ОСОБА_5 дисциплінарного проступку з мотивів, що викладені ним вище.
Водночас, обставин, які виключають дисциплінарну відповідальність, передбачених ст. 131 -2 КВК України, суд не установив.
Суд також установив дотримання процедури дисциплінарного провадження відносно засудженого, яка регламентована ст. 135 КВК України, що підтверджується витягом з протоколу № 101 засідання дисциплінарної комісії установи від 22 липня 2020 року та розписками засудженого, відповідно до яких він повідомлений про розгляд комісією питання щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення та отримав копію рішення комісії від 22 липня 2020 року.
Тож, суд, урахувавши обставини і мотиви допущення засудженим порушення, його поведінку до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень (14 за період з 09 вересня 2016 року по 23 квітня 2020 року), а також його пояснення щодо суті проступку, вважає, що до нього належить застосувати стягнення у виді поміщення до приміщення камерного типу ( ч.1 ст. 132 КВК України).
Однак, з огляду на характер і тяжкість проступку, суд вважає застосувати таке стягнення строком на 30 днів.
Як наслідок, обставини, на які посилався суб`єкт звернення доведені ним «поза розумним сумнівом», однак, подання підлягає частковому задоволенню з огляду на викладене судом вище.
З цих мотивів, керуючись ст.ст. 1- 27, 369-372, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» про застосування до засудженого ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу задовольнити частково.
Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевести до приміщення камерного типу (одиночної камери) строком на 30 (тридцять) днів.
На підставі ч. 4 ст. 134 КВК України допустити негайне виконання ухвали в частині накладеного стягнення після набрання ухвалою законної сили.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1