Справа № 171/2125/20
1-кп/171/70/21
УХВАЛА
13 січня 2021 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000343 від 07.05.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Апостолівського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000343 від 07.05.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України.
Ухвалою суду від 19.11.2020 року призначено судовий розгляд даного кримінального провадження, застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 17.01.2021 року.
Під час судового засідання прокурор підтримав подане ним клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, обґрунтовуючи клопотання тим, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Мотивуючи своє клопотання, прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, один з яких, а саме за ч.3 ст.186 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. Підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають достатні підстави суду, вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається на необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вважає, що наявні достатні докази про вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень та йому може бути призначено покарання за вчинення кримінальних правопорушень у яких він обвинувачується у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, що може спонукати його переховуватися від органів досудового розслідування та або суду. Зазначає, що у обвинуваченого немає постійного місця роботи чи навчання, суспільно корисною працею не зайнятий, на території Апостолівської об`єднаної територіальної громади не має ніякого громадського навантаження. ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема, за корисливі злочини, що може спонукати його до вчинення інших корисливих злочинів для отримання матеріальних цінностей, необхідних для проживання. Вказане свідчить, на думку прокурора, про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
На підставі зазначеного, просить суд продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Обвинувачений ОСОБА_4 щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив. Зазначив, що на даний час у нього є можливість влаштуватися на роботу, вказав, що він не має наміру впливати на потерпілих, свідків. Вважає, що ризики, вказані в клопотанні прокурором не доведені. Просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_5 вважає, що клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу є необґрунтованим, оскільки не доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що його підзахисний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Вважає, оскільки ОСОБА_4 проживає з цивільною дружиною в АДРЕСА_1 , то обвинуваченому можливо обрати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за його останнім місцем проживання. Просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити та обрати ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників судового провадження щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких злочинів. Суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема за ч.3 ст.186 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, віднесене до тяжкого злочину, за який передбачено покарання від чотирьох до восьми років позбавлення волі. Обвинувачений ОСОБА_4 немає постійного місця роботи чи навчання, суспільно корисною працею не зайнятий. Обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Вищенаведене свідчить про існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та підтверджує те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ухвалою суду від 19 листопада 2020 року застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Строк запобіжного заходу спливає 17.01.2021 року. Ризики для запобігання яких було обрано обвинуваченим запобіжний захід на даний час не зменшилися.
Що стосується доводів обвинуваченого та захисника, то вони не спростовують наявності ризиків для запобігання яких було обрано обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід та не підтверджують їх зменшення на даний час.
Отже, суд за вищенаведених мотивів та враховуючи наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Виходячи з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та що метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи, який повинен підтвердити або спростувати підозру, що була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не вбачає на даний час підстав для зміни запобіжного заходу, обраного ОСОБА_4 .
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії судового розгляду та тяжкості можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень Європейського Суду з прав людини «Прокопенко проти України» та «Лабітта проти Італії», суд приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.
Таким чином, з врахуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання його спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, на думку суду, не може запобігти зазначеним ризикам.
На підставі вищевикладеного, керуючись, ст.ст.177, 183, 184, 331, 350, 369-372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, на 60 днів, а саме до 13 березня 2021 року.
У задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника ОСОБА_6 про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1