справа № 197/1257/20
провадження № 1-в/197/114/20
ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
18 грудня 2020 року

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду в смт Широке клопотання засудженого ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Особи, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися. Від засудженого, установи виконання покарань надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності.
Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.05.2017 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ст. 185 ч. 4 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 03 років позбавлення волі.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2020 року замінено невідбуту частину покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

На адресу суду надійшло подання начальника Державної установи «Широківський виправний центр (№ 75)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого.

Початок строку відбування покарання 09.11.2018 року.

Станом на 18.12.2020 року не відбута частина покарання засудженого складає 09 місяців 19 днів.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України випливає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як слідує з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Таким чином, з вищенаведених статей випливає, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання та стан здоров`я засудженого, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

На підставі наданих суду матеріалів в судом встановлено, що засуджений, характеризується за місцем відбування покарання (де відбуває покарання з 11.09.2020 року) позитивно, за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку має 3 заохочення (з квітня 2019 року системно кожні 4-5 місяців), стягнення відсутні, з жовтня 2020 року працює в установі, виконавчі листи не надходили, раніше засудженим не був.

Крім того, на виконання вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2016 року, в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4 та другого засудженого на користь потерпілого відшкодування майнової шкоди ОСОБА_4 сплатив (без виконавчого листа) частину стягнутої суми, що підтверджується квитанціями.

Отже, з початку строку відбування покарання (тобто понад 2 роки) засуджений режим утримання не порушує, має зразкову поведінку, сумлінно ставиться до праці, за що має заохочення у вигляді подяк, заходи виховного впливу відвідує регулярно, в скоєнні злочину щиро розкаюється, про що зазначено у вироку, стягнення відсутні, фактично свою частину суми відшкодування майнової шкоди потерпілому добровільно (не через виконавчу службу) на протязі тривалого часу частинами методично відшкодував.

Оцінивши поведінку засудженого за весь час відбування покарання, суд приходить до висновку щодо готовності засудженого до самокерованої правослухняної поведінки.

Факт виправлення засуджений довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, відшкодуванням майнової шкоди.

Отже, подання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 372, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Умовно-достроково звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2016 року, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.05.2017 року, з не відбутою станом на 18.12.2020 року частиною покарання 09 місяців 19 днів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її проголошення через Широківський районний суд Дніпропетровської області. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження прокурором ухвали суду зупиняє її виконання.

СУДДЯ ОСОБА_5