Дата документу 04.01.2021
Справа № 501/4360/20
У Х В А Л А

29 грудня 2020 року слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

дізнавача ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області клопотання дізнавача Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000132 від 22 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області надійшло вказане клопотання, в якому дізнавач просить накласти арешт на автомобіль«ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 ,посилаючись на наступне.

В провадженні сектору дізнання Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000132 від 22 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України - знищення, підробка або заміна ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

Дізнанням встановлено, що 22 грудня 2020 року до Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що 22 грудня 2020 року в РСЦ м. Чорноморськ під час переоформлення автомобіля«ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , було виявлено перебивання номеру двигуна зазначеного автомобіля.

22 грудня 2020 року було проведено огляд місця події, під час якого при огляді капоту автомобіля «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 1987 року випуску, було встановлено, що на блоці циліндрів у лівій нижній частині біля масляного фільтру розташований номерний майданчик з ідентифікаційним номером двигуна, де наявне таврування у вигляді цифр НОМЕР_3 та нижче НОМЕР_4 . Поверхня маркувального майданчика має пошкодження у вигляді трас та подряпин, а відстань між знаками податкового номеру різна.

Зазначений автомобіль було вилучено та направлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів№6, також у власника транспортного засобу ОСОБА_4 , було вилучено ключі від автомобіля та технічний паспорт НОМЕР_5 .

Дізнавач просить накласти арешт на вищезазначений транспортний засіб, ключі та технічний паспорт, вилучені під час огляду, через наявність достатніх підстав вважати, що вони є доказами у кримінальному провадженні, для забезпечення збереження цих речових доказів та проведення судових експертиз.

В судовому засіданні дізнавач ОСОБА_3 своє клопотання підтримав, власник майна ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував.

Вислухавши пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав та основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України арешт майна як обмеження права власності, є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою збереження речових доказів. В такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Вивчивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя вважає доведеним існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, ступінь тяжкості якого може бути підставою для застосування арешту майна.

Транспортний засіб, на який слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 КПК України, оскільки він зберігна собі сліди кримінального правопорушення - знищення, підробки або заміни номера двигуна автомобіля «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , а отже містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, з аналізу клопотання вбачається, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у право власності особи, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження автомобіля власником, та, відповідно втрати речового доказу у цьому кримінальному провадженні, унеможливлення проведення судових експертиз, тобто неможливості виконання завдань кримінального провадження.

З огляду на правову підставу для арешту вищезазначеного майна - можливість використання зазначеного автомобіля як речового доказу у цьому кримінальному провадженні, а також вважаючи таке обмеження права власності розумним та співмірним завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони користування ним та його відчуження, строком на 1 місяць,з визначенням місця зберігання - штраф-майданчик за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 29.

Водночас, слідчий суддя вважає недоведеним необхідність накладення арешту на ключі та технічний паспорт на зазначений автомобіль через відсутність у них ознак, передбачених ст.98 КПК України, а також недоведеністю стороною обвинувачення ризиків їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, тому клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.98, 110, 131-132, 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000132 від 22 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт із забороною відчуження та користування на автомобіль марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , - власник ОСОБА_4 , строком на 1 місяць.
Визначити місцем зберігання штраф-майданчик за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 29.
Копії ухвали надіслати (вручити) прокурору, слідчому, іншим зацікавленим особам.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя