Справа № 646/6254/20
№ провадження 1-кс/646/2289/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.10.2020 м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 ,
за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_2 ,
секретар судового засідання ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
УСТАНОВИВ:
20 жовтня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Червонозаводського районного суду м.Харкова зі скаргою, в якій просив зобов`язати компетентних осіб внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою його від 12 жовтня 2020 року та розпочати досудове розслідування.
В обґрунтування скарги зазначає, що 12 жовтня 2020 року він подав до Харківської обласної прокуратури заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.375, ст.382, ст.364, ст.365, ст.356 КК України, суддею Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_4 , суддею Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_5 , суддями апеляційного суду Харківської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , суддями Верховного Суду України ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , рішеннями яких, постановленими у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_2 , було завдано шкоди Державному бюджету України та безпосередньо ОСОБА_2 , а також про вчинення кримінальних правопорушень прокурорами прокуратури Харківської області ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , якими ухвалені незакнонні постанови, чим також спричинена шкода Державному бюджету України, але до цього часу відомості за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені. Вважає, що така бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури суперечить вимогам ст. 214 КПК України.
У судовому засіданні особа, яка подала скаргу - ОСОБА_2 скаргу підтримав, просив її задовольнити. Додав, що 15 жовтня 2020 року Харківською обласною прокуратурою йому було надано відповідь, що його заява від 12 жовтня 2020 року розглянута, в якій йому роз`яснено право оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до ст.214 КПК України, до слідчого судді.
Представник Харківської обласної прокуратури ОСОБА_18 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд скарги без її участі, в якій проти задоволення скарги заперечувала.
Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, тому скаргурозглядається за відсутності прокурора.
Слідчий суддя, вислухавши доводи особи, яка подала скаргу, дослідивши документи, додані до скарги, та оцінивши докази, якими заявник обґрунтовує скаргу, приходить до такого висновку.
Положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на їх оскарження, серед яких відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР, та їх перелік визначені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4, п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).
При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
Також, згідно з ч. 1 розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, до Реєстру вносяться відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
З аналізу вищевикладених норм законодавства слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
З наданих до суду матеріалів слідує, що 12 жовтня 2020 року ОСОБА_2 звернувся на ім`я прокурора Харківської області ОСОБА_19 із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.375, ст.382, ст.364, ст.365, ст.356 КК України, суддею Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_4 , суддею Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_5 , суддями апеляційного суду Харківської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , суддями Верховного Суду України ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , рішеннями яких, постановленими у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_2 , було завдано шкоди Державному бюджету України та безпосередньо ОСОБА_2 , а також про вчинення кримінальних правопорушень прокурорами прокуратури Харківської області ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , якими ухвалені незакнонні постанови, чим також спричинена шкода Державному бюджету України, та розпочати досудове розслідування.
Згідно з відповіддю прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР ОСОБА_20 від 15 жовтня 2020 року вих.№ 31/3-3-299-15 на ім`я ОСОБА_2 , копія якої додана до матеріалів скарги, ОСОБА_2 повідомлено, що його заява від 12 жовтня 2020 року щодо неправомірних дій окремих працівників правоохоронних органів області та суддів розглянута, йому роз`яснено, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які вказують на обставини, що можуть свідчити про вчинення правопорушення.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З матеріалів заяви ОСОБА_2 неможливо достовірно встановити, чого саме стосуються обставини вчинення вказаних ним кримінальних правопорушень, Так, ОСОБА_2 наводить перелік великої кількості посадових осіб, зокрема суддів різних судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій та прокурорів обласної прокуратури, постановлені ними рішення та свої припущення щодо вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених ст.375, ст.382, ст.364, ст.365, ст.356 КК України. Всі ці факти стосуються різноманітних подій, які відбулися у різний період часу, за різних обставин та за участі не пов`язаних між собою осіб. Це унеможливлює встановлення ознак конкретного кримінального правопорушення, відомості щодо якого потенційно могли б бути внесені до ЄРДР.
Доводів скаржника недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне переслідування кожного із переліку осіб, зазначених у його заяві, адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і не може слугувати механізмом для безпідставного переслідування посадових осіб у разі незгоди з їх рішеннями або суб`єктивними припущеннями про їх злочинні дії.
Власні сумніви заявника щодо законності судових рішень та рішень посадових соіб прокуратури не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування за ст. 375, ст.382, ст.364, ст.365, ст.356 КК України КК України. Припущення ОСОБА_2 про постановлення суддями завідомо неправосудних та незаконних рішень ґрунтуються на суб`єктивній оцінці заявника, оскільки злочинність дій суддів не підтверджується ніякими об`єктивними даними, а тому підстав для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування не вбачається.
Крім того, слідчий суддя зауважує, що відповідно до положень статей 126, 129 Конституції України, статті 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом (вказана норма закону визнана конституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 8-рп/2011 від 12 липня 2011 року).
Отже, можливе порушення суддями норм матеріального або процесуального права не може кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до відповідальності. Адже відповідні порушення (у разі їх наявності) усуваються за наслідками перегляду судового рішення вищестоящими судовими інстанціями в апеляційному та касаційному порядку.
Отже, оцінка судових рішень, прийнятих суддею, може бути надана виключно у межах встановленого законодавством процесуального контролю.
Рекомендація № СМ/Rec (2010) Комітету міністрів Ради Європи від 17.11.2010 щодо незалежності, ефективності та обов`язків суддів містить положення про те, що виконавча та законодавча влада повинні гарантувати незалежність суддів і утримуватися від дій, які можуть підірвати незалежність судової влади або довіру суспільства до неї.
Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання повідомлення про кримінальні правопорушення може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність судді.
Так, відповідно до листа Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Верховної ради України від 08.09.2014 №0420/10-1989 «Щодо надання роз`яснення про застосування положень законів України», ч. 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор зобов`язані внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування за заявою, повідомленням саме «про вчиненне кримінальне правопорушення».
Враховуючи вищевикладене, оскільки заява ОСОБА_2 від 12 жовтня 2020 року не містить викладу обставин, які б вказували на наявність у діях зазначених ними суддів та посадових осіб прокуратури ознак кримінальних правопорушень, а фактично зводиться до незгоди із прийнятим ними рішеннями, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складений 30 жовтня 2020 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1