Справа № 147/789/20
Провадження № 1-кс/147/185/20
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу
у вигляді домашнього арешту

19.08.2020 року смт. Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 від 27.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
Слідчий Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_4 за погодженням з начальником Тростянецького відділу Бершадської місцевої прокурату ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000157 від 27.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. В обгрунтування клопотання покликається на те, що ОСОБА_6 підозрюється в тому, що будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, востаннє 18.02.2020 Бершадським районним судом Вінницької області за ст. 309 ч. 1 КК України двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, відповідно до ст. 89 КК України маючи не зняту та не погашену судимість, а також 17 січня 2020 року будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 395 КК України, яке знаходиться на розгляді в Бершадському районному суді, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий злочин. 20 червня 2020 року близько 23.45 год. у ОСОБА_6 , який перебував поряд із житловим будинком АДРЕСА_2 належного ОСОБА_7 раптово виник умисел на вчинення крадіжки. ОСОБА_6 умисно, з метою крадіжки чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, таємно, шляхом зриву рукою навісного замка дверей, проник до житлового будинку розташованого за вищевказаною адресою, звідки викрав чоловіче зимове пальто, темно-сірого кольору, виготовлене з драпу за часів СРСР, вартість якого відповідно до висновку експерта станом на час вчинення крадіжки становить 286,70 грн. Вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 27.07.2020, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , висновком експерта №5511/20-21 від 04.08.2020, протоколом огляду предмету від 10.08.2020, повідомленням про підозру Котику, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 . Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п.4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України і в обгрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді триманні під вартою покладається необхідність запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявок до слідчого, прокурора та суд, запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав покликаючись та навів обставини, передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, які з його точки зору необхідні для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав, вважає, що існують достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання слідчого та пояснив, що він раніше судимий, справа, яка знаходиться на розгляді у Бершадському районному суді Вінницької області ще не розглянута; він офіційно не працює, проте заробляє тимчасовими підробітками в людей; пальто він дійсно взяв в будинку ОСОБА_7 про що й саме же сказав потерпілому.
Захисник ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання слідчого, вважає, що вчинене кримінальне правопорушення є малозначним, оскільки викрадене пальто не становить ніякої цінності, загрози суспільству підзахисний не становить.
Заслухавши прокурора на підтримку клопотання, який вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, думку підозрюваного та його захисника, які заперечують проти обрання такого запобіжного заходу та просять обрати інший, більш м`який запобіжний захід, зокрема особисте зобов`язання, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 27.07.2020 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. ст. 185 КК України /а.с.4/.
17 серпня 2020 року слідчим Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУ НП у Вінницькій області повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, що узгоджується з вимогами ч. 5ст. 9 КПК України.
Відповідно до п.«с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, однією з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у справі «К.-Ф. проти Німеччини» 27.11.1997 року (заява №144/1996/765/962) ЄСПЛ наголошував, що обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної гарантії проти свавільного арешту й затримання, що передбачено п.«с» ч.1 ст. 5 Конвенції. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа ймовірно вчинила правопорушення. Однак, факти, які зумовлюють виникнення підозри, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який є необхідним на пізнішому етапі кримінального розслідування.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Положеннями ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.
За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.
При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий та прокурор довели обґрунтованість підозри, висунутої ОСОБА_6 /сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення/, про що свідчать, зокрема: протокол огляду місця події від 27.07.2020, протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 , висновок експерта №5511/20-21 від 04.08.2020, протокол огляду предмету від 10.08.2020, повідомленням про підозру Котику від 17.08.2020, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 18.08.2020.
Таким чином, на даній стадії прокурором наведено переконливі факти того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні правопорушення, яке йому інкримінується.
Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та існування ризиків, зазначених у клопотанні, однак вважає недоведеним факт недостатності підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства (суду) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).
Слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор, хоча й покликаються на те, що ОСОБА_6 востаннє судимий 18.02.2020 Бершадським районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 309 КК України на два роки позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки й у провадженні цього ж суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення останнього за ч.1 ст. 395 КК України, проте розгляд цього кримінального провадження ще не завершено й рішення суду немає. При цьому ОСОБА_6 має постійне місце проживання в с. Нова Ободівка Тростянецького району Вінницької області, хоча й офіційно не працевлаштований, проте має тимчасові підробітки в селі, а відтак, належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити і більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою.
Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваному ОСОБА_9 слід обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обираючи підозрюваному ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, слідчий суддя враховує в сукупності обставити, передбачені ст. 178 КПК України та п.3 і п.4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, даних про його особу, який раніше судимий, має постійне місце проживання, не одружений, не працює (хоча має тимчасові підробітки в селі), характеристику за місцем проживання, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2, п.3, п.5 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 184, 193-194, 196-197, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
У клопотанні слідчого Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 відмовити.
Підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Нова Ободівка Тростянецького району Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, починаючи з 19 серпня 2020 року по 18 жовтня 2020 року включно.
Застосувати до ОСОБА_6 наступні обмеження:
- заборонити ОСОБА_6 покидати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 21 год. до 07 год.;
-не відвідувати місця продажу та розпивання алкогольних напоїв, бари, кафе, ресторани, паби;
-прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Датою закінчення дії ухвали про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків визначити 18 жовтня 2020 року включно.
Ухвалу про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУ НП у Вінницькій області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1