Справа №:755/382/20
Провадження №: 1-кс/755/4447/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" жовтня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000147 від 09.08.2017 року про скасування арешту майна,
за участю учасників кримінального провадження:
адвоката ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

Представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147 від 09.08.2017 року.
У судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_4 просила клопотання задовольнити та скасувати арешт з майна, слідчий проти задоволення клопотання заперечував.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Із норм ст.26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Також, нормою ст.22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року було накладено арешт на вилучене 05.08.2020 року, під час обшуку автомобіля VolkswagenTransporter держаний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, біля будинку №18/7, майно, а саме: готівкові кошти у сумі 257 250 доларів США, 4 247 500 гривень, накладну до сумки з готівкою в чорновому вигляді на 1-аркуші, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.
У той же час, органом досудового розслідування слідчому судді не надано доказів того, що вилучене майно, у межах кримінального провадження №0000147 від 09.08.2017 року, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, також не надано доказів того, що по ньому призначено експертизу.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано /ч.2 ст.174 КПК України/.
Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).
Оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000147 від 09.08.2017 року про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року, яке було вилучене під час обшуку автомобіля VolkswagenTransporter держаний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, біля будинку №18/7, а саме: з готівкових коштів у сумі 257 250 доларів США, 4 247 500 гривень - вилучене майно повернути власнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: