ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1076/20 Справа № 202/4392/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2020 року у кримінальному провадженні за №0000029 від 10 червня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2020 року частково задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону та накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку 14 липня 2020 року автомобіля марки Toyota Land Cruiser 200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , а саме: 315 аркушів паперу формату А-4 роздруківки телефонних з`єднань номерів абонентів мобільних операторів, які являють собою відомості відображені в колонках про час, дату, місце та адресу з`єднання, номер абоненту та грошові кошти у сумі 108 600 грн.

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя зазначив, що прокурором були доведені ризики, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на грошові кошти, що були вилучені в автомобілі під час обшуку, який використовувався підозрюваним, може призвести до їх відчуження або пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає в цій частині клопотання обґрунтованим та необхідним накласти арешт на зазначені грошові кошти з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, у разі визнання підозрюваного ОСОБА_9 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину. Крім того, підлягає задоволенню клопотання прокурора в частині накладення арешту на 315 аркушів паперу формату А-4, а саме, роздруківки телефонних з`єднань номерів абонентів мобільних операторів, які являють собою відомості відображені в колонках про час, дату, місце та адресу з`єднання, номер абоненту, оскільки вказані документи могли використовуватися для вчинення злочину та могли зберегти на собі сліди або містити інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюватимуться під час кримінального провадження.
В апеляційній скарзі третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою залишити без задоволення клопотання прокурора про арешт майна та зобов`язати прокурорів військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України повернути йому грошові кошти у сумі 108 600 грн.
Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги зазначає, що 14 липня 2020 року в м. Нікополі Дніпропетровської області було затримано його дядька

ОСОБА_9 та у приміщенні військової прокуратури за адресою: м. Дніпро, вул. Феодосіївська, 2 було складено протокол. Зазначає, що в період часу з 22:52 год. 14 липня 2020 року до 01:15 год. 15 липня 2020 року у зазначеному місці прокурором військової прокуратури безпідставно було відкрито належний йому ( ОСОБА_8 ) на праві власності автомобіль Toyota Land Cruiser 200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований на майданчику неподалік від місця події (місце затримання ОСОБА_9 ) та проведено у ньому обшук без дозволу слідчого судді, без виклику власника майна та його представника. Вказує на те, що під час обшуку вказаного автомобіля, серед іншого, у скринці (бардачку) були найдені та вилучені належні йому та його родині на праві власності грошові кошти в загальному розмірі 108 600 грн., які до кримінального провадження жодного відношення не мають, його дядьку ОСОБА_9 не належать, так само, як і вказаний автомобіль. Вважає, що прокурор подав клопотання про накладення арешту на тимчасове вилучене майно з порушення строку, визначеного ч.5 ст.171 КПК України, оскільки грошові кошти були вилучені у період часу з 22:52 год. 14 липня 2020 року до 01:15 год. 15 липня 2020 року, а з клопотанням про їхній арешт прокурор звернувся лише о 14:46 год. 23 липня 2020 року.

Під час апеляційного розгляду особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 та його адвокат ОСОБА_10 підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити в повному обсязі.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники провадження підтримали свої позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 червня 2020 року за № 0000029, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а саме за фактом обіцянки громадянином ОСОБА_9 надати начальнику ВКП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_11 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень за не втручання та не документування його дій, тобто громадянина ОСОБА_9 , щодо незаконного виготовлення, зберігання, перевезення наркотичних засобів (коноплі) в особливо великих розмірах, тобто за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Разом із тим, 08.07.2020 року на адресу Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України з Дніпропетровського управління ДВБ НП України надійшли матеріали в порядку ст. 214 КПК України (ЖЄО ДУ ДВБ НПУ № 171 від 08.07.2020 року) за фактом пропозиції громадянином ОСОБА_9 надати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень начальнику ВКП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_11 за не вжиття поліцейських заходів з приводу незаконного позбавлення людини волі, а також пошуку даної особи на території міста Нікополя Дніпропетровської області, встановлення причетних до вчинення вказаного злочину осіб та не притягнення до кримінальної відповідальності винних у вказаному злочині.
08 липня 2020 року Військовою прокуратурою Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України по вказаним вище обставинам, були внесені відомості до ЄРДР за № 0000238 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Разом із тим, зважаючи, що у кримінальному провадженні № 0000029 та у кримінальному провадженні № 0000238 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, причетна одна і та ж особа, прокурор групи прокурорів у вказаних кримінальних провадженнях 08.07.2020 року прийняв рішення про об`єднання матеріалів досудового розслідування в одне кримінальне провадження та присвоїти номер в ЄРДР, а саме № 0000029.
При цьому, враховуючи, що капітан поліції ОСОБА_11 особисто повідомив про неправомірні дії ОСОБА_9 за вказаними фактами, а також, враховуючи, що ОСОБА_9 самостійно звернувся до ОСОБА_11 із пропозиціями надання неправомірної вигоди, а так само ОСОБА_11 , будучи обізнаним про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, а також, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, підтвердив зазначену інформацію в ході його допитів, в даному випадку є достатньо відомостей, що свідчать про відсутність провокування особи на вчинення злочину.
14.07.2020 року громадянин ОСОБА_9 запропонував свідку за провадженням капітану поліції ОСОБА_11 , зустрітися біля будинку № 36, що знаходиться по вулиці Станіславського у місті Нікополі Дніпропетровської області, в свою чергу свідок ОСОБА_11 , діючи під контролем правоохоронних органів, погодився на запропоновану дату та час зустрічі із ОСОБА_9 .
Того ж дня, за участю понятих, свідка ОСОБА_11 та працівника Дніпропетровського управління ДВБ НП України, із добровільної згоди ОСОБА_11 , було проведено особистий огляд останнього, в ході чого будь-яких грошових коштів при ньому знайдено не було.
Після проведення огляду, в той же день, під час проведення подальших слідчих (розшукових) дій свідок за провадженням капітан поліції ОСОБА_11 , діючи під контролем правоохоронних органів, зустрівся із громадянином ОСОБА_9 та в ході даної зустрічі прийняв пропозицію про надання неправомірної вигоди, та одержав від ОСОБА_9 предмет неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 100 000 гривень за вчинення в інтересах ОСОБА_9 дій із використанням наданої ОСОБА_11 влади та службового становища.
14.07.2020 року свідок ОСОБА_11 після закінчення зустрічі із громадянином ОСОБА_9 , повернувшись до місця, де раніше, того ж дня було проведеного його особистий огляд, та за участю понятих, працівника Дніпропетровського управління ДБВ НП України добровільно видав із внутрішнього карману сумки, яка була одягнена на ньому, одержані ним від громадянина ОСОБА_9 грошові кошти (предмет неправомірної вигоди) у сумі 100 000 гривень, які за участю учасників під відеозапис були оглянуті та відповідно серії і номери купюр були внесені до протоколу огляду.
У подальшому, 14.07.2020 року з 22:52 год. до 15.07.2020 року до 01:13 год., проведено обшук автомобіля марки «Toyota Land Сruiser 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користувався під час вчинення злочину громадянин ОСОБА_9 та який знаходився на місці вчинення злочину, тобто за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час проведення обшуку у автомобілі марки «Toyota Land Сruiser 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до інформації з довідки МВС України належить громадянину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено: купюри номіналом 200 гривень у кількості 510 купюр на загальну суму 102 000 (сто дві тисячі) гривень з наступними серіями та номерами: УК4034462, ЗЗ8129247, УР7032453, УТ8862177, ПЗ9590005, КД3125982, КГ5763410, УГ6022892, ЗЗ4314814, КВ9056864, СН4697843, УК9738146, СК4201369, ТД8384269, УТ1558062, УП4262506, КЗ1657625, ЦБ1395509, УИ2589577, УП7631408, КД2664318, КД6896191, ЦА0328732, ЕД3564727, ТЕ8630964, ГБ6063599, ЗЄ9539204, СГ6049812, УР7552045, КК1830667, ПЄ3557175, ТГ0949943, ПГ0215238, ХД0285124, ТБ9116054, КД6630673, ТЕ9195379, СД6582254, ХЗ1315351, АВ2481799, СЕ6314750, ЗЕ4204183, ХЖ3105907, УЖ2066992, СН9069811, УГ7611123, УЗ3750068, ХГ7086909, ЄЖ1815208, СА0976682, УЕ7323674, МА9812869, СЕ1502718, КМ8725641, ТВ0433161, ТЗ9521971, ХИ8055957, ВЖ2219895, СЕ1317218, УЛ2128488, УС8286498, СЗ7661784, ТД0343930, ХД4445681, УС2023020, ХД3586011, ТИ1579335, УТ3646581, ХЄ6092447, ХГ6224171, УК8197490, ПД6596383, ВХ2149704, ХЖ3193678, УБ6173560, ХИ3414392, ЗГ8621919, ТБ3380411, ВД6158440, ХЗ4412466, УЄ6242935, ЦА4362143, ТВ1714495, ВД2924355, ХЖ3968721, ПЕ9804544, КЙ8218073, ЄБ4711164, СГ7352313, ТВ9119124, СВ3548216, УР8284141, АА0101081, СА8984817, УС4225740, УН9204848, ТИ1337172, ЗБ3491967, ЄЗ9837737, СЕ1420903 (100 купюр), УИ5789831, ЦА0534506, СИ5251279, ТЄ1532868, ХВ4760059, ВФ6084326, ХЗ6854570, УР9017204, ЄГ8659232, СГ1071169, ТД8407409, УД5807094, УФ2674880, СГ1835561, ХБ2349296, ЦА8883197, ЕЕ5646627, ГБ0652222, ХБ5048587, ЄХ0033826, ТА1296800, ЄГ9759140, КЖ8881352, ТИ2546141, ЕЯ9185799, ЗЄ1247218, ЦБ2432704, СЖ2938304, СГ3397319, СК8597565, ХЖ1703443, МБ2960762, СН6999945, ТЗ5033130, УТ3101158, ХЄ8091988, ТБ5597533, ХГ6437174, СВ3113588, ЗЄ9069906, СД8247194, СЖ4377209, ТБ1107117, УД4038660, СБ5531181, ПВ1743062, ТГ4673300, ЗЗ9634794, ТЖ5155622, УЙ1293556, ЕЦ2828471, ПЕ2537798, ТЕ0029876, ЄГ0666446, ХЕ3586924, ТГ7737324, ГВ5671727, ПГ6717599, ХЖ0234851, КЛ3696931, ХЗ0087904, ХИ1863082, СД6954815, ЗГ8035414, СМ6509898, СЖ2504077, ПЗ8710512, ЗЄ7723128, ПЕ3021762, ВД8887965, ТЄ6644755, УЛ9888424, УХ2077739, УБ9695359, УМ5936930, ХБ3087800, УЄ1272056, УБ1595726, УБ4539789, ТА6910238, ТД9615462, СД9181956, ХЕ5845781, СК7334943, УК1551442, ГБ6669904, УБ0969510, ХД0333207, КИ6211930, ХИ2948326, УТ3105438, ЦА9921977, УМ3810631, ТЕ2972479, ХБ9559278, КЖ1466406, ЗВ6749342, ПД0322207, ТЗ5207809, ПЗ0848466 (100 купюр), ЦБ3475096, ХД8430974, УС6545907, ХБ1307069, ГД7876152, УИ6981365, ЄФ0308849, ЄА8708671, ПА3511495, ХЗ8354345, СЛ1141245, КД7839755, ТГ1106601, УД0522095, ТГ8095425, УХ3105675, ХЗ9695132, ЗЕ0223231, ТЕ4102829, ЕЖ5624518, СГ7409051, УВ0284051, ТА2886399, УД8690120, СЗ9250303, ЗБ4769528, СЗ0907355, СБ2402534, УИ1386660, ХЕ3579229, ХА9868060, ЦА1520229, ХЖ2963340, СЛ8106260, СЕ4904945, УА2787272, ЄЩ3516111, КЛ6360012, СЛ7418806, ХД4490404, ВД8497823, ПГ6236798, ЄЄ0246786, ПД3633648, ГД3141671, ЗГ4258840, ХЗ1365267, ЦА8331588, ВБ4940390, УХ3555838, ХА7921221, УЛ0708905, СМ9243081, ПД4080777, УК7484713, ЕЄ6695125, КЄ6630435, ПЕ6701249, ТЄ3318364, ХБ7180309, УВ0510649, СН5200629, ЄГ3201297, УГ0772324, УИ1263748, СВ7710367, ХЖ4374687, ТД9170853, ХА2283633, ХГ7915337, СГ1210371, УД6547165, ПБ2993584, СК2819563, СА3789920, ХВ0960119, ТЖ5871254, УЗ4053716, УФ4807059, Ж1059881, СМ9594566, ХГ3575092, УИ7111837, ТВ3206953, ХЗ8359720, УХ8993334, ЗБ9017967, СД6760574, ТБ6657605, УН1113468, ЄЦ7525565, ТИ2139691, УС9115839, ЕФ9284368, ЗД9079177, СД9499739, ТГ2834734, ХЖ9693543, ВЄ9713865, ХЖ5955306 (100 купюр), ХБ3040098, СК1392667, ХЕ5836897, ТИ8838221, ТА4311798, ТЗ7126823, ВИ0358710, СЛ9916519, ХЖ6210468, ТБ6571991, ГБ3432728, КЗ7662479, СЄ1645017, УИ3020712, КЕ2221423, ХЖ7429490, ХЄ9277027, ХЗ6163397, УВ0988940, ХД2068833, КМ8707514, СЛ6926784, ТЕ6917199, ХД7243456, КМ3243954, ТД7030949, ГБ9224369, ХД9684231, КЖ9762696, ХД5188745, ЕБ3073730, ГГ6153013, ХД4399275, ЕВ8152506, ХД3989870, ХЕ9759668, ХВ4751682, ТБ3988272, ЗА0882730, ТБ8732242, УГ0414554, ХИ6001291, ХЕ8226356, КИ5558282, СН8270282, ТБ5478491, УА6128411, УА4418003, ХЖ4911716, ХВ4243448, СЛ7609766, ЕШ2756337, УЖ0716428, УЕ6198393, УГ7291512, УК61043632, УС1645028, ЄИ5450003, ТА1497503, ТЕ5354494, ХЄ2736342, СД2844774, СВ9029741, ВД5113678, ТА0894432, ТА1908391, СК2424726, ПБ9166652, ХА8019634, СЗ8723015, ТЖ3913513, ХА7903977, УР6443190, КЄ6960533, ТБ7250011, ПЕ2136865, КЖ1963528, УЖ9867400, УР4085972, ХИ0351493, ВИ9777538, УП8521432, ТЄ4324429, ТИ3326500, ХЄ0417442, ПЄ4729915, ХЕ0668013, УЖ9845411, ХИ6532852, ХБ9095227, КБ5762738, УГ0185604, КМ2301155, ПЕ2339803, ХД9135792, ЄГ9574270, СМ5707055, ХЗ5128318, УИ1013368, ХЗ5720968 (100 купюр), ХЄ9151894, ХД8002044, МА1530332, Є3616910, ХЖ0972940, ТЄ6087378, СЛ4188180, ХГ8692385, СЖ2177358, УЗ3288230, ТБ6412503, СИ5189252, СЖ8054796, СК7458786, УИ5974438, ХЕ8315482, КЗ2395463, СГ7657653, КМ3751888, ТА5636068, ХД5142461, ЄЯ4198968, СЕ4777025, ПА9897090, ХЗ5100103, СЛ2777313, УЄ8516252, УЙ6316363, ЦА4165982, ЗЄ0645976, СЖ0736494, ТД8688524, КН9958147, УИ1791093, ЗГ7801951, СЖ5719577, КГ4221319, УТ5742784, УТ5742785, ХЖ9666558, ПВ1507410, ЦА7336147, ХБ6728738, ХА7957655, ТБ2757297, СВ7687787, ПЄ0103101, ЦА9944697, ХЕ7231887, ПЗ0557321, ТЖ6010373, КИ1483199, ТЕ1194176, ХЄ1326703, ХЕ6906441, УХ2630285, УР3910211, ВД1889465, СК7825029, СВ7317562, УЙ6510078, ЗВ4122994, УН9879191, МА2494137, ЄЕ9428391, СМ3759910, КЛ9506783, ХИ2283643, СД9062141, УИ0257799, УФ1166513, СН4077946, ТГ1694017, СД4801263, УТ1889413, СЗ8630954, УМ9062214, ХИ2516083, КЕ9319821, ХА1671197, СЖ2997082, ВД0191351, ХЄ9491997, СА1982856, ВВ8432092, ЄЄ8230671, ВЦ5509317, ТБ2996769, УЛ3418867, ТЗ5388374, СИ0784886, ТБ2118620, ТЄ5806829, ЕЖ8011195, КЖ7896114, УР0894360, УХ9704138, ТД4537016, ЗГ0096157, ТЕ2621157, СИ5348004, ХИ4929908, ТБ9200910, ТВ4540151, УИ7759109, ХЖ8749106, СГ3438695, УЄ3252479, ХБ3509532, ХЖ4261912 (110 купюр); купюри номіналом 500 гривень у кількості 8 купюр на загальну суму 4 000 (чотири тисячі) гривень з наступними серіями та номерами: ВВ4774060, ВБ5506234, ВА5273495, ЗБ2730852, УЗ0640033, УИ0401467, СБ8832040, ВФ2408270; купюри номіналом 100 гривень у кількості 18 купюр на загальну суму 1 800 (одна тисяча вісімсот) гривень з наступними серіями та номерами: УС0043841, ГК8048053, КЗ1596462, АА4979656, КА8785020, УГ5655444, СА3101346, ВМ5571811, МА1840513, ЗЄ1963011, Т4510060, СБ7528273, СА6722738, БК6225215, КЗ6077003, ТА0754594, КИ6736529, МГ8917295; купюри номіналом 50 гривень у кількості 16 купюр на загальну суму 800 (вісімсот) гривень з наступними серіями та номерами: УИ3881883, ТЕ8864500, ТУ5377923, ТГ6932921, ТЗ2235619, УВ6247921, СН5863946, СК4193531, ФИ9256715, ТГ3061559, СК1817382, СТ1266961, ТБ8322421, УА1828935, ТИ4755784, УМ6826085; 315 аркушів паперу формату А-4, а саме роздруківки телефонних з`єднань номерів абонентів мобільних операторів, які являють собою відомості відображені в колонках про час, дату, місце та адресу з`єднання, номер абонента; мобільний телефон марки «NOKIA RM 1127», з імейловими номерами, НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , в якому знаходиться сім-картка мобільного оператору ПрАТ «КИЇВСТАР»; ключ чорного кольору від автомобіля; страховий поліс Автоцивілка з №АО/5897466, виданий на автомобіль марки «Toyota Land Сruiser 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; страховий поліс Автоцивілка з №АО/6986748, виданий на автомобіль марки «Toyota Land Сruiser 200», реєстраційний номер НОМЕР_4 ; автомобіль марки «Toyota Land Сruiser 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_9 під час вчинення злочину.
14.07.2020 року одразу після вчинення злочину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , було затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
15.07.2020 року громадянину ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у обіцянці службовій особі, яка займає відповідальне становище, надати їй неправомірну вигоду за вчинення та не вчинення службовою особою в інтересах того, хто обіцяє таку вигоду, та третіх осіб будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, а також у наданні неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище за вчинення та не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, та третіх осіб будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинені повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Приймаючи до уваги, що санкція ч. 3 ст. 369 КК України, передбачає конфіскацію майна, а не накладення арешту на вищевказане майно, а саме грошові кошти, може призвести до його відчуження або пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, що буде перешкоджати об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, у зв`язку із чим виникла необхідність в накладенні арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_9 .
Окрім того, органом досудового розслідування досліджується факт перебування у володінні ОСОБА_9 обмеженої для доступу службової інформації, а саме 315 аркушів паперу формату А-4, що являються собою роздруківки телефонних з`єднань номерів абонентів мобільних операторів та які могли використовуватися для вчинення злочину, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку із чим виникла необхідність в накладенні арешту на вищевказані 315 аркушів.
Також, інформація, яка знаходиться у мобільному телефоні марки NOKIA RM 1127 з імейловими номерами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 також може мати інформацію про спосіб вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, в якому він підозрюється.
Перелічене майно, а саме: 315 аркушів паперу формату А-4, що являються собою роздруківки телефонних з`єднань номерів абонентів мобільних операторів та мобільний телефон марки NOKIA RM 1127 з імейловими номерами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 відповідають вимогам ст. 98 КПК України, а саме речовим доказам, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди, та мають істотні відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому 21 липня 2020 року прокурором було винесено постанову про визнання речовими доказами вищезазначених документів та речей.
23 липня 2020 прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт вилученого майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій.
Аналізуючи матеріали провадження колегія суддів приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
З урахуванням наведеного, щодо майна, на яке рішенням слідчого судді було накладено арешт, є підстави обґрунтовано вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, достатніх для вжиття на цьому етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження, а отже арешт на це майно був накладений з дотриманням вимог закону, і доводи апеляційної скарги такого висновку колегії суддів не спростовують.
Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.
Що стосується посилань апелянтів на недостатню обґрунтованість ухвали слідчого судді про арешт майна, то вони є його особистою суб`єктивною оцінкою та не обґрунтовують необхідності скасування вірного по суті судового рішення.
Доводи апелянтів про те, що клопотання слідчого було подано до суду з порушенням строків, встановлених ч. 5 ст. 171 КПК України, є необґрунтованими.
Так, згідно з даною нормою, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 15.07.2020 року прокурор військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про арешт майна, що було вилучене 14.07.2020 року в ході проведення обшуку автомобіля марки «Toyota Land Сruiser 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.07.2020 року клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 про арешт майна, що було вилучене 14.07.2020 року в ході проведення обшуку автомобіля марки «Toyota Land Сruiser 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернуто прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.
Відповідно до розписки, складеної власноруч прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 , матеріали клопотання та копію ухвали слідчого судді про повернення клопотання про арешт майна для усунення недоліків останній отримав 21.07.2020 року о 16:00 год.
23.07.2020 року після усунення недоліків прокурор військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 повторно звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про арешт майна, що було вилучене 14.07.2020 року в ході проведення обшуку автомобіля марки «Toyota Land Сruiser 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Таким чином, будь-яких порушень вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчим допущено не було.
Доводи підозрюваного та його захисника про те, що вилучені грошові кошти належать ОСОБА_8 , а також те, що останній не є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, на думку колегії суддів, не є слушними, оскільки не є предметом розгляду на даній стадії кримінального провадження.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що ОСОБА_9 підозрюється, в тому числі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, котре відноситься до тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, а прокурором у судовому засіданні у суді першої інстанції були доведені ризики, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на грошові кошти, що були вилучені в автомобілі під час обшуку, який використовувався підозрюваним, може призвести до їх відчуження або пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому необхідно накласти арешт на зазначені грошові кошти з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, у разі визнання підозрюваного ОСОБА_9 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Висновки слідчого судді, що клопотання прокурора в частині накладення арешту на речі та документи, які 14.07.2020 року були вилучені в ході проведення обшуку автомобіля марки «Toyota Land Сruiser 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , 315 аркушів паперу формату А-4, а саме роздруківки телефонних з`єднань номерів абонентів мобільних операторів, які являють собою відомості відображені в колонках про час, дату, місце та адресу з`єднання, номер абонента, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000029 від 10.06.2020 року, колегія суддів вважає обґрунтованими, оскільки вказані документи могли використовуватися для вчинення злочину та могли зберегти на собі сліди або містити інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюватимуться під час кримінального провадження. Крім того, визнання вказаних документів речовими доказами відповідає вимогам ст. 98 КПК України, тому відповідно до п. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підстави для накладення арешту з метою забезпечення речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
З огляду на вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваними кримінальними правопорушеннями у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянти не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.
Порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, не встановлено.
Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 - без задоволення.
Керуючись ст.ст.131,132,170-173,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 липня 2020 року про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку 14 липня 2020 року автомобіля марки Toyota Land Cruiser 200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , а саме: 315 аркушів паперу формату А-4 роздруківки телефонних з`єднань номерів абонентів мобільних операторів, які являють собою відомості відображені в колонках про час, дату, місце та адресу з`єднання, номер абоненту та грошові кошти у сумі 108 600 грн. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4