ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/2895/18Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 21-з/4817/1/21 Доповідач - ОСОБА_1
Категорія - ч.4 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_1

Суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: засудженого- ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду заяву засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Тернопільського апеляційного суду від 23.09.2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 23.09.2020 року відмовлено в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_4 та залишено без змін вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 18.02.2020 року, яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання за вказаною нормою закону України про кримінальну відповідальність із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України в вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі та зарахувано йому в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення за період з 09 грудня 2018 року по 25 травня 2019 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі, а також стягнуто з обвинуваченого на користь потерпілого 120 000 (сто двадцять) тисяч гривень матеріальної шкоди, завданої злочином.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Тернопільського апеляційного суду з заявою про роз`яснення вищезазначеної ухвали суду.

В судовому засіданні він уточнив свою заяву та попросив суд розяснити чому суд апеляційної інстанції в ухвалі зазначив про невідшкодування ним потерпілому заподіяної злочином шкоди та про наявність у нього на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не дивлячись на те що їх у нього є четверо.

Дослідивши матеріали провадження, захслухваши довди ОСОБА_4 , який підтримав подану заяву, колегія суддів вважає, що заява засудженого не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Згідно з ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Аналізуючи ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 23.09.2020 року колегія суддів вважає, що мотивувальна і резолютивна частини ухвали, викладені загальновживаними словами, не викликають суперечностей щодо їх тлумачення, містять чіткий і зрозумілий характер, не містять положень, які викликають протиріччя, у зв`язку з чим не потребують додаткового роз`яснення.

Як вбачається з ухвали апеляційного суду у судовому засіданні був присутнім потерпілий та повідомив про те, що обвинувачений не відшкодував йому заподіяної злочином шкоди, що й було відображено в ухвалі.

Погоджуючись з доводами місцевого суду щодо можливості застосування ст.69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 нижче найнижчої межі встановленої санкцією ч.4 ст.185 КК України колегія суддів відобразила в ухвалі наведені судом першої інстанції мотиви, які стали підставою для застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, а саме щодо наявнсоті у нього на утриманні трьох неповнолініх дітей, а також те, що його дружина перебувала у стані вагітності на час постновлення вироку.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів приходить до переконання, що рішення суду апеляційної інстанції є зрозумілим та двозначному тлмаченню не підлягає, а тому у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Тернопільського апеляційного суду від 23.09.2020 року слід відмовити.

Керуючись ст. 380 КПК України, колегія суддів,-

Постановила:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Тернопільського апеляційного суду від 23.09.2020 року відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді