Справа № 302/491/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26.08.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/374/20, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_5 (далі - прокурор),
ВСТАНОВИВ :
ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000214 відомості про кримінальне правопорушення в якому 01.06.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 01.06.2020 до Міжгірського районного суду надійшло погоджене прокурором клопотання старшого слідчого СВ Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Відповідно до клопотання 01.06.2020 до чергової частини Міжгірського ВП в Закарпатській області надійшов рапорт ДОП Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про те що під час перевірки матеріалів за повідомленням працівника поліції ОСОБА_8 , було встановлено, що на вулиці в с. Лопушне Міжгірського району Закарпатської області, знаходиться деревина породи ялина без відпускних бирок у кількості біля 200 штук. 29.05.2020 виїздом слідчо-оперативної групи на місце події, а саме в урочище «Герзинів звір», що відноситься до с. Лопушне Міжгірського району Закарпатської області, на нижньому проміжному складі виявлено 66 деревин породи ялина з відповідним маркуванням (відпускними бирками ) та біля 200 штук деревини породи ялина без відпускних бирок довжиною від 5 до 20 метрів, діаметрами від 24 см. до 46 см. Вищеописану не марковану деревину було вилучено та передано під розписку на відповідальне зберігання майстру лісу Лопушнянського лісництва ДП «Верхньгірське ЛГ» ОСОБА_9 . При цьому, деревина була оглянута та досліджена, і містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження щодо скоєного кримінального правопорушення та встановлення інших важливих обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також будуть використовуватись у ході досудового розслідування для проведення судових експертиз, ряд яких планується та буде призначено в ході подальшого досудового розслідування кримінального провадження. У зв`язку з наведеним, з метою забезпечення кримінального провадження, зокрема, збереження речових доказів, недопущення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, необхідності призначення ряду судових експертиз та проведення відповідних перевірок, а також з`ясування всіх інших обставин справи, орган досудового слідства просить накласти арешт на вищезазначене майно - деревину породи ялина без відпускних бирок у кількості біля 200 штук довжиною від 5 до 20 метрів, діаметрами від 24 до 46 см., шляхом заборони його відчуження.

В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що у матеріалах клопотання відсутні відомості про точну кількість деревини та її обміри, а також слідчим не зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушення, а тому не вбачається достатніх підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме біля 200 штук деревини породи ялина без відпускних бирок довжиною від 5 до 20 метрів, діаметром від 24 см до 46 см., і тому в задоволенні клопотання відмовлено за його необґрунтованості.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що слідчим суддею не враховано, що тимчасово вилучене майно імовірно може бути предметом злочину, в подальшому з ним необхідно проводити комплекс слідчих та інших процесуальних дій, а відмова у накладенні арешту на майно створює ризик його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, що значно ускладнить хід досудового розслідування. Стверджує, що розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням можливо встановити шляхом призначення відповідних експертиз, у той час як відсутність деревини чи її використання особами, що можливе за відсутності судового рішення про накладення арешту на майно, фактично унеможливить встановлення збитків. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно із забороною його відчуження.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Апеляційна скарга розглядається у відсутності власника майна, неявка якого з урахуванням вимог ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що власник майна належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги; будь-яких клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги чи даних про поважність причин його неявки не подавав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором при зверненні з клопотанням про арешт майна, а слідчим суддею при його розгляді вимоги вищевказаних норм Кримінального процесуального кодексу України не були дотримані, що призвело до постановлення незаконного, необґрунтованого та передчасного судового рішення.
Зі змісту поданих прокурором клопотання та апеляційної скарги вбачається, що арешт вилученого в ході огляду місця події 29.05.2020 майна полягає у збереженні речових доказів у кримінальному провадженні № 0000214, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені до ЄРДР за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України кримінального правопорушення.
З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що 01.06.2020 до чергової частини Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт ДОП Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про те що під час перевірки матеріалів за повідомленням працівника поліції ОСОБА_8 , було встановлено, що на вулиці в с. Лопушне Міжгірського району Закарпатської області, знаходиться деревина породи ялина без відпускних бирок у кількості біля 200 штук. 29.05.2020 виїздом слідчо-оперативної групи на місце події, а саме в урочище «Герзинів звір», що відноситься до с. Лопушне Міжгірського району Закарпатської області, на нижньому проміжному складі виявлено 66 деревин породи ялина з відповідним маркуванням (відпускними бирками ) та біля 200 штук деревини породи ялина без відпускних бирок довжиною від 5 до 20 метрів, діаметрами від 24 см. до 46 см. Вищеописану не марковану деревину було вилучено та передано під розписку на відповідальне зберігання майстру лісу Лопушнянського лісництва ДП «Верхньгірське ЛГ» ОСОБА_9 .
Як убачається зі змісту клопотання слідчого, в такому не вказується на те, чи відповідає майно, на яке слідчий просить накласти арешт (деревина) передбаченим ст. 98 КПК України критеріям, у тому числі, не зазначається, які саме сліди чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберегло на собі вказане майно.
Також до клопотання не додано жодних доказів, які б свідчили про повідомлення яким-небудь особам про підозру в учиненні передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України кримінального правопорушення, заявлення ким-небуть цивільного позову в кримінальному провадженні.
Як убачається з матеріалів судового провадження, у протоколі огляду місця події від 29.05.2020 (а. с. 39-45) щодо частини влученої деревини не зазначено її діаметр.
У підтвердження доводів клопотання про необхідність накладення арешту на майно для призначення ряду судових експертиз до клопотання не додані будь-які процесуальні рішення про призначення та проведення яких-небудь експертних досліджень у кримінальному провадженні, у тому числі, з використанням вилученої лісо продукції.
Окрім того, до матеріалів за клопотанням не приєднано копії постанови слідчого про визнання майна речовим доказом.
Указане, на переконання колегії суддів, свідчить про те, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, на що не звернув уваги слідчий суддя при його розгляді, у зв`язку із чим, прийшов до передчасного висновку про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна на підставі викладених у мотивувальній частині ухвали обставин, що у свою чергу також свідчить про те, що слідчим суддею постановлено судове рішення, яке не можна визнати законним та обґрунтованим.
За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
З урахуванням наведених вище недоліків, положень ч. 3 ст. 172 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне клопотання повернути прокурору для їх усунення, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про накладення арешту на вилучене в ході огляду місця події 29.05.2020 майно, задоволенню не підлягають.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що до апеляційної скарги не додано доказів (документів), які б підтверджували обґрунтованість доводів клопотання про арешт майна та апеляційної скарги, чи могли б істотно вплинути на вищевказані висновки апеляційного суду.
Керуючись ст. ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав прокурор Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно деревина породи ялина без відпускних бирок у кількості біля 200 штук довжиною від 5 до 20 метрів, діаметрами від 24 до 46 см., шляхом заборони його відчуження, у кримінальному провадженні № 0000214, відомості про кримінальне правопорушення в якому 01.06.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 358 КК України, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000214, відомості про кримінальне правопорушення в якому 01.06.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 358 КК України, повернути прокурору Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_5 для усунення недоліків.
Встановити строк сімдесят дві години із часу отримання копії ухвали, для усунення недоліків.
Копію ухвали надіслати прокурору Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_5 ..
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: