Справа № 1-46/12
Провадження № 1-в/592/210/20

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника засудженого: адвоката ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

01.04.2020 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про перерахунок попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання , в якому він зазначив про те, що вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.08.2015 року за ст. ст. 115, 152, 153, 186 КК України його було визнано винним та було засуджено до довічного позбавлення волі. Його клопотання ґрунтується на перерахунку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання . Письмові обґрунтування з посиланням на припис та норми КК України та КПК України та Європейську конвенцію з прав людини, а саме: п. 2 Прикінцевих положень Закону України від 26.11.2015 року встановлено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких до набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю. П. 3 Прикінцевих положень Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII встановлено, що цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї, захисника, суду, який виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду. В ч. 2 ст. 3 КК України Закон України Про кримінальну відповідальність після набрання чинності цим Кодексом включаються до нього після набрання ним чинності. В ч. 1 ст. 5 КК України Закону України Про кримінальну відповідальність , що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином пом`якшує становище особи, має зворотну дію в часі. Тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання чинності таким законом, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Ст. 44 КК України Правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності. 1. Особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі Закону України про амністію чи атк про помилування. 2. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року по кримінальній справі № 663/537/17, провадження № 13-31кс-18 встановлено: Правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування) строку попереднього ув`язнення у строк покарання. Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають інші кримінально-правові наслідки діяння у розумінні ч. 2 ст. 44 КК України. Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно) , то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII) . Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно) , то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який іншим чином поліпшує становище особи у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України) . Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) , то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що іншим чином погіршує становище особи , відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. А тому альтернатив немає, Закон України № 838-VIII до нього застосовується на всі сто відсотки з тих підстав, що злочин був вчинений 07.03.2011 року. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року по кримінальній справі № 663/537/17, провадження № 13-31кс18. Правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання) . То, якщо особа вчинила злочин до 23 грудня 2015 року (включно) , то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII (заборона для Закону № 838-VIII як такого, який іншим чином поліпшує становище особи у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України) . А тому Закон України № 838-VIII до нього застосовується на всі сто відсотки. А тому на підставі Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання провести перерахунок попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі вищезазначеного закону з 28.11.2017 року (включно) по 25.11.2019 року, також з 03.02.2020 року (включно) по сьогоднішній день. Таким чином, якщо положення кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, до того ж принципи верховенства права в кримінальному провадженні застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно ч. 2 ст. 8 КПК України. Його клопотання ґрунтується на на конкретних рішеннях Європейського суд з прав людини, а саме: Рішення Європейського суду з прав людини від 15.12.2014 року по справі Буглов проти України , рішення Європейського суду з прав людини від 16.05.2012 року Біляєв та Дігтяр проти України та ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31.08.2018 року по кримінальній справі № 219/8973/18, провадження № 1-в/219/306/18. Виходячи з вказаних рішень Європейського суду з прав людини, він знаходиться в тих же умовах, тобто це є прецедентом. Таким чином, застосовуючи практику, як джерело права, національний суд має усі законні підстави для визнання прецедентних обставин і зарахування йому із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року, а також згідно ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання з 28.11.2017 року (включно) по 25.11.2019 року, також з 03.02.2020 року по сьогоднішній день. Ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення передбачено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав чи набрав законної сили. Порядок попереднє ув`язнення визначається цим Законом та КПК України. Тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства, здійснюється на принципах неухильного додержання Законів України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародно-правових нори і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних та моральних страждань або принижують людську гідність. Згідно ст. 1 КВК України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення, ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими. Завдання кримінально-виконавчого законодавства України є визначення принципів виконання кримінальних покарань, правового статусу засуджених, гарантії захисту інших прав, законних інтересів та обов`язків; порядку застосування до них заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; системи органів і установ виконання покарань, їх функції та порядку діяльності; нагляду і контролю за виконанням кримінальних покарань, участі громадськості в цьому процесі; а також регламентації порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань; звільнення від відбування покарань, допомоги особам, звільненим від покарання, контролю і нагляду за ними. Відповідно до ст. 4 КВК України підставою виконання і відбування покарання є вирок, який набрав законної сили, інші рішення суду, а також Закон України про амністію чи акт помилування. Відповідно до ст. 8 КПК України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, згідно з яким особа України має найвищу юридичну силу. Закони України та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Законів України і повинні відповідати ним. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо гарантується. Відповідно до ст. 21 Конституції України передбачено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Ст. 13 Конвенції про захист прав людини передбачено, що кожен, чиї права та свободи було порушено в цій Конвенції, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснюють свої офіційні повноваження. Ст. 17 Конвенції говорить про те, що жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитися як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції. Відповідно до ст. 7 Загальної декларації прав людини всі люди рівні перед законом і мають право, без будь-якої різниці, на рівний захист від якої б то не було дискримінації, що порушує цю Декларацію, і від якого б то не було підбурювання до такої дискримінації. Ст. 8 цієї Декларації передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або Законом. Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. А тому, відповідно до Закону України Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26.11.2015 року № 838-VIII , зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому, згідно п. 2 абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року, у строк попереднього ув`язнення включається (строк перебування особи, яка відбуває покарання в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. А тому на підставі викладеного його доводи з приводу зарахування йому у строк покарання строку його перебування як особи, яка відбуває покарання в установі попереднього ув`язнення, а саме: в Сумському слідчому ізоляторі в період з 28.11.2017 року (включно) по 25.11.2019 року, а також з 03.02.2020 року (включно) по сьогоднішній день з тих підстав, що він також є учасником кримінального провадження , за яким постановлявся вирок,ь а вирок був постановлений саме Ковпаківським районним судом м. Суми, тому його доводи знаходять підтвердження, а клопотання підлягає задоволенню. На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 21 Конституції України, ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення ; Законом України Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26.11.2015 року № 838-VIII; ст. ст. 1, 4 КВК України; ст. ст. 8, 537-539 КПК України, він просив: 1. Винести ухвалу, якою, відкрити провадження за його клопотанням. 2. Винести відповідну ухвалу, якою відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у строк фактично відбутого покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.08.2015 року у виді довічного позбавлення волі, зарахувати строк попереднього ув`язнення, а саме: в Сумському слідчому ізоляторі для участі в судовому розгляді кримінального провадження у період з 28.2017 року (включно) по 25.11.2019 року, а також з 03.02.2020 року по сьогоднішній день, із розрахунку один день перебування в СІЗО за два дні позбавлення волі. 3. Його клопотання розглядати відповідно до ст. 336 КПК України, доставивши його до зали судового засідання (вхідний № 15485/20 від 01.04.2020 року) (а. с. 2-5) .

В судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання його підзахисного засудженого ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважав за необхідне у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Оголосивши клопотання засудженого ОСОБА_5 , вислухавши думку захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 , вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши документи та копії документів, які містяться в матеріалах провадження, дослідивши документи, які містяться в матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_5 , враховуючи наявність судових рішень, які містяться з Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.08.2015 року у справі № 1-46/12, провадження № 1-кп/592/20/15 ОСОБА_5 було визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, п. 10 ч. 2 ст. 115 КК України та йому було призначено покарання: - за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 10 місяців; - за ч. 4 ст. 152 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 років; - за ч. 3 ст. 153 КК України у виді позбавлення волі на строк 10; - за п. 10 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічне позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 було визначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі. ОСОБА_5 було визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та його було виправдано його за недоведеністю вчинення ним цього кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується. Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили було ухвалено залишити без зміни тримання під вартою. Строк відбуття покарання ОСОБА_5 за даним вироком було ухвалено рахувати з 12.03.2011 року, з моменту його затримання та поміщення до ІТТ. Було ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за залучення експертів для проведення 20 судових експертиз на загальну суму 33518,76 грн. . Майно обвинуваченого ОСОБА_5 , на яке було накладено арешт протоколом від 17.03.2011 року, було ухвалено звернути в рахунок відшкодування державі процесуальних витрат по даному кримінальному провадженню за залучення експертів для проведення 20 експертиз. Речові докази: - CD-RV диск з відеозаписом з камер спостереження залізничного вокзалу ст. Суми, який був долучений до матеріалів кримінального провадження, залишити в кримінальному провадженні; - мобільний телефон Нокіа 2760 , який був переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити їй, як власниці; - мобільний телефон Самсунг С5212 , належний ОСОБА_5 і який передавався на зберігання до камері схову речових доказів СВ Зарічного РВ УМВС, передати його матері ОСОБА_7 ; - туфлі чоловічі шкіряні, чорного кольору, вилучені у обвинуваченого ОСОБА_5 і які зберігаються в камері схову речових доказів Сумського МВ УМВС, повернути ОСОБА_5 або його матері ОСОБА_7 ; - простирадло, наволочку, чотири ножі, футболку, коробку з під цукерок Венеціанська ніч , циліндровий механізм накладного замка з частиною зламаного в ньому ключа, циліндровий механізм врізного замка з вхідних дверей, два ключі від вказаних замків, виріз лінолеуму зі слідом взуття, абсорбент, шість недопалків, три сірники, лобкове волосся з сідниці та правого стегна трупа ОСОБА_8 , лобкове волосся з правого стегна трупа ОСОБА_8 , волосся з голови людини, вилучене з лівої кісті трупа ОСОБА_8 , марлеві тампони з нашаруваннями крові ОСОБА_8 , мікронакладення з рук ОСОБА_8 , слід руки, змив, мазок відбиток статевого члена ОСОБА_5 , які зберігаються в камері схову речових доказів Сумського МВ УМВС, знищити. Вирок набрав законної сили (http://reyestr.court.gov.ua/Review/49038103) .

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 03.02.2016 року у справі № 1-46/12, провадження № 11-кп/788/55/16 апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 і прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 було задовольнити частково. Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.08.2015 року щодо ОСОБА_5 було змінено. Було ухвалено виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду першої інстанції, як на доказ, на протокол відтворення обстановки і обставин події із застосуванням відеозапису від 12.03.2011 року. Речовий доказ: мобільний телефон марки Самсунг Е750 було ухвалено передати потерпілій ОСОБА_11 (яка є матір`ю загиблої ОСОБА_8 ) . У іншій частині вирок суду першої інстанції було залишено без зміни. Ухвала набрала законної сили 03.02.2016 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/55696559, http://reyestr.court.gov.ua/Review/55721456) .

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 24.02.2016 року у справі № 1-46/12, провадження № 11-кп/788/55/16 було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали апеляційного суду Сумської області від 03.02.2016 року щодо ОСОБА_5 . Ухвала набрала законної сили 24.02.2016 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/56086661) .

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 09.03.2016 року у справі № 1-46/12, провадження № 11-кп/788/55/16 заяву засудженого ОСОБА_5 про виправлення описки у судовому рішенні апеляційного суду Сумської області від 03.02.2016 року було задоволено. Було ухвалено виправити в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду Сумської області від 03.02.2016 року допущену описку, вказати що, в ОСОБА_5 встановлений діагноз: злоякісний новоутвір малоберцової кістки (остеосаркома) правої гомілки ст. ІІ гр. ІІ. Ухвала набрала законної сили 09.03.2016 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/56304564) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.05.2016 року у справі № 1-46/12, провадження № 1-в/592/808/16 клопотання ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання було повернуто засудженому. Ухвала набрала законної сили 27.07.2016 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/57751275) .

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 27.07.2016 року у справі № 1-46/12, провадження № 11-кп/788/651/16 ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.05.2016 року, якою засудженому ОСОБА_5 було повернуто клопотання про застосування до нього Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання було залишено без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 без задоволення. Ухвала набрала законної сили 27.07.2016 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/59230522) .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.04.2016 року у справі № 5-2963ск16 касаційну скаргу захисника ОСОБА_9 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.08.2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 03.02.2016 року щодо ОСОБА_5 було залишено без руху і було ухвалено надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали. У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто. Ухвала набрала законної сили 08.04.2016 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/57102632) .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.05.2017 року у справі № 5-2963км16 касаційні скарги прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в судах першої та апеляційної інстанцій, засудженого ОСОБА_5 та його захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 було задоволено частково. Було скасовано ухвалу апеляційного суду Сумської області від 03.02.2016 року щодо ОСОБА_5 та було призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Ухвала набрала законної сили 25.05.2017 року.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28.11.2017 року у справі № 1-46/12, провадження № 11-кп/790/1976/17 апеляційні скарги прокурора ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_5 було залишено без задоволення. Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.08.2015 року щодо ОСОБА_5 було залишено без змін. Згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року було ухвалено зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання попереднє ув`язнення з 12.03.2011 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвала набрала законної сили 28.11.2017 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/70727897) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.07.2019 року у справі № 1-46/12, провадження № 1-в/592/44/19 клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання було задоволено частково. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року, було ухвалено зарахувати засудженому ОСОБА_5 у строк покарання попереднє ув`язнення з 21.06.2017 року по 28.11.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвала набрала законної сили 20.03.2020 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/83032483, http://reyestr.court.gov.ua/Review/83153315) .

Ухвалою Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі № 1-46/12, провадження № 51-378впс17 подання голови Сумського апеляційного суду про направлення матеріалів провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону № 838-VIII разом із його апеляційною скаргою на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 16.07.2019 року із Сумського апеляційного суду до іншого суду апеляційної інстанції було залишено без задоволення. Ухвала набрала законної сили 21.08.2019 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/83836382) .

Постановою Верховного Суду від 01.10.2019 року у справі № 1-46/12, провадження № 51-378км17 касаційні скарги прокурора ОСОБА_10 , засудженого ОСОБА_5 та захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 було залишено без задоволення, а вирок суду присяжних Ковпаківського районного суду м. Сум від 25.08.2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 28.11.2017 року щодо ОСОБА_5 без зміни. Постанованабрала законної сили 01.10.2019 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/84876879, http://reyestr.court.gov.ua/Review/84876885) .

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 20.03.2020 року у справі № 1-46/12, провадження № 11-кп/816/68/20 ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 16.07.2019 року відносно засудженого ОСОБА_5 було залишено без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення. Ухвала набрала законної сили 20.03.2020 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/88349029, http://reyestr.court.gov.ua/Review/88348537) .

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання № 838-VIII від 26.11.2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Законом України Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року, редакція ч. 5 ст. 72 КК України була змінена в частині співвідношення попереднього ув`язнення та покарання у виді позбавлення волі у випадку зарахування попереднього ув`язнення до строку покарання, яке стало зараховуватись день за день.

Згідно ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як вбачається з поданого клопотання засуджений ОСОБА_5 просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України із змінами, внесеними Законом України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання № 838-VІІІ від 26.11.2015 року, який набрав чинності 24.12.2015 року.

Таким чином, попереднє ув`язнення засудженого ОСОБА_5 в розумінні ч. 5 ст. 72 КК України, ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення тривало з 12.03.2011 року до 28.11.2017 року включно і цей строк відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України було зараховано ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28.11.2017 року у справі № 1-46/12, провадження № 11-кп/790/1976/17, а саме: період часу з 12.03.2011 року до 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.07.2019 року у справі № 1-46/12, провадження № 1-в/592/44/19, а саме: період часу з 21.06.2017 року до 28.11.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Що стосується клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі періодів часу його перебування в Сумському слідчому ізоляторі після набрання законної сили вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.08.2015 року у справі № 1-46/12, провадження № 1-кп/592/20/15, то суд дійшов наступного висновку.

Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Тому час перебування засудженого ОСОБА_5 в Сумському слідчому ізоляторі після набрання законної сили вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.08.2015 року у справі № 1-46/12, провадження № 1-кп/592/20/15 не може бути зарахований як попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Тобто, посилання засудженого на п. ґ ч. 5 ст. 72 КК України, як на підставу зарахуванням судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, є безпідставними, необґрунтованим та хибним.

Таке твердження засудженого ОСОБА_5 не ґрунтується на вимогах зазначених вище законів України.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Крім того, суд бере до уваги наступне.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду від 31.08.2018 року у справі № 219/8973/18, провадження № 1-в/219/306/18 клопотання ОСОБА_12 щодо зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України було задоволено. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк фактично відбутого покарання за вироком апеляційного суду Донецької області від 06.10.2003 року у виді довічного позбавлення волі, було ухвалено зарахувати строк попереднього ув`язнення та перебування в установі попереднього ув`язнення, а саме: в Сумському слідчому ізоляторі, для участі у судовому розгляді кримінального провадження у період часу з 23.09.2016 року до 23.07.2018 року з розрахунку один день перебування в слідчому ізоляторі за два дні позбавлення волі. Ухвала не набрала законної сили, ухвалу було скасовано з постановленням нової ухвали (http://reyestr.court.gov.ua/Review/76158460) .

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 29.10.2018 року у справі № 219/8973/18, провадження № 11-кп/4804/230/18 апеляційну скаргу прокурора Артемівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_13 на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31.08.2018 року, якою було задоволено клопотання ОСОБА_12 про зарахування у строк покарання за вироком апеляційного суду Донецької області від 06.10.2003 року, яким він був засуджений за п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі, строку попереднього ув`язнення та перебування в Сумському слідчому ізоляторі в період часу з 23.09.2016 року до 23.07.2018 року з розрахунку один день перебування в слідчому ізоляторі за 2 дні позбавлення волі, було задоволено. Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31.08.2018 року, якою було задоволено клопотання ОСОБА_12 щодо зарахування у строк покарання за вироком апеляційного суду Донецької області від 06.10.2003 року, яким він був засуджений за п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі, строку попереднього ув`язнення в Сумському слідчому ізоляторі для участі у судовому розгляді кримінального провадження в період часу з 23.09.2016 року до 23.07.2018 року з розрахунку один день перебування в слідчому ізоляторі за два дні позбавлення волі було скасовано. У задоволенні клопотання ОСОБА_12 про зарахування за вироком апеляційного суду Донецької області від 06.10.2003 року, яким він був засуджений за п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі, строку попереднього ув`язнення в Сумському слідчому ізоляторі в період часу з 23.09.2016 року до 23.07.2018 року з розрахунку один день перебування в слідчому ізоляторі за 2 дні позбавлення волі було відмовлено. Ухвала набрала законної сили 29.10.2018 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/77616530) .

До того ж суд бере до уваги таке.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною законодавства України, не гарантує право на поновлення розгляду справи, в якій винесено остаточне рішення (рішення у справі Кучеренко проти України № 41974) . Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні (ст. 17 Закону України Про виконання рішень за застосування практики Європейського Суду з прав людини ) , у справах Рябих проти Росії та Науменко проти України зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантовано ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає у тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження судів вищої ланки переглядати рішення і повинні використовуватися для виправлення судових помилок, помилок у здійсненні правосуддя, а не зміни рішень.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що принцип остаточності судового рішення означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду та ухвалення нового рішення у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 72 КК України; ст. ст. 369-372, 375, 376, 537, 539 КПК України; ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення , -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Ухвала суду щодо інших питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив судове рішення (постановив ухвалу) .

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1