Справа № 161/4647/20
Провадження № 1-кп/161/427/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 27 січня 2021 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 14 січня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 13.01.2020 року, близько 22 години 30 хвилин, перебуваючи поблизу під`їзду АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом та керуючись метою нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, під час словесного конфлікту із потерпілим ОСОБА_6 , який виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, умисно наніс декілька ударів кулаками рук в ділянку обличчя ОСОБА_6 , після чого, схопив останнього руками за тулуб та перекинув через своє праве стегно на асфальтовану поверхню землі, внаслідок чого потерпілий впав на свою праву руку. Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, наніс потерпілому ряд ударів кулаками рук у ділянку обличчя.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців на всьому протязі лівої половини обличчя, навколо лівого ока та на нижній повіці правого ока; перелому середньої третини другої п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням відламків.

Згідно висновків судово-медичного експерта №43 від 16.01.2020 та №141 від 26.02.2020, за ступенем тяжкості перелом відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 21-ї доби, решта ушкоджень за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразились у нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що дійсно, він 13.01.2020 року, близько 22 години 30 хвилин, перебуваючи поблизу під`їзду №2, що у будинку АДРЕСА_3 , під час словесного конфлікту із потерпілим ОСОБА_6 , наніс декілька ударів кулаками рук в ділянку обличчя ОСОБА_6 , після чого, схопив останнього руками за тулуб та перекинув через своє праве стегно на асфальтовану поверхню землі, внаслідок чого потерпілий впав на свою праву руку. Після цього він наніс потерпілому декілька ударів кулаками рук у ділянку обличчя. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати. Цивільний позов визнав частково.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив факт нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , 13.01.2020 року, близько 22 години 30 хвилин, поблизу під`їзду №2, що у будинку АДРЕСА_3 , наполягав на суворому покаранні. Просить задовольнити цивільний позов.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23 січня 2020 року, з фото таблицями, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_8 впізнає особу другим з права обвинуваченого ОСОБА_4 по загальним рисам обличчя, як такого, що 13.01.2020 року наносив його сусіду ОСОБА_6 тілесні ушкодження.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23 січня 2020 року, з фото таблицями, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 впізнає особу другим з ліва під № 2 обвинуваченого ОСОБА_4 по загальним рисам обличчя, як такого, що 13.01.2020 року наносив йому тілесні ушкодження.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 27 січня 2020 року з якого вбачається, що свідок ОСОБА_8 показав та детально розповів про обставини того, як обвинувачений ОСОБА_4 - 13.01.2020 року наносив його сусіду ОСОБА_6 тілесні ушкодження.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 27 січня 2020 року з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 показав детально розповів про обставини того, як обвинувачений ОСОБА_4 - 13.01.2020 року наносив йому тілесні ушкодження.
Висновками експерта № 43 від 16.01.2020 року та № 141 від 26.02.2020 року, з яких вбачається, що гр. ОСОБА_6 отримав слідуючі ушкодження: синці на всьому протязі лівої половини обличчя, навколо лівого ока та на нижній повіці правого ока; перелом середньої третини другої п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням відламків. За ступенем тяжкості перелом відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 21-ї доби, решта ушкоджень за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились у нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, відомості про те, що він вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, є особою молодого віку, потерпілому частково відшкодував завдану шкоду, зобов`язався в подальшому відшкодовувати завдану шкоду, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України та покладенням у відповідності до ст.76 КК України певних обов`язків.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої здоров`ю внаслідок вчинення кримінального правопорушення та витрат професійну правничу на правову допомогузадовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_6 21 087 грн. (двадцять одну тисячу вісімдесят сім) гривень 50 коп. матеріальної шкоди. В решті відмовити, так як грошові кошти в сумі 4 770 грн. 50 коп. відшкодовано в добровільному порядку, що підтверджено документально.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_6 понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн., 00 коп. що підтверджено документально.
Заявлена потерпілим-цивільним позивачем моральна шкода в розмірі 20000 (двадцять тисяч) підлягає частковому задоволенню на підставі ст.1167 ЦК України. З врахуванням матеріального стану обвинуваченого, з метою можливості виконання вироку в частині відшкодування моральної шкоди, керуючись засадами розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути зазначене відшкодування моральної шкоди в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілому та характеру вимушених змін у його життєвих стосунках.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої здоров`ю внаслідок вчинення кримінального правопорушення та витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_6 21 087 грн. (двадцять одну тисячу вісімдесят сім) гривень 50 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 коп. завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн., 00 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: