Справа №573/1773/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/415/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 573/1773/19 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 09 січня 2020 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Конотоп Сумської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий в АДРЕСА_2 , раніше судимий :

- 12 червня 2009 року Білопільським районним судом Сумської області за ч.2 ст. 187 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі, судимість не знята та не погашена,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить змінити судове рішення у бік пом`якшення та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 положення ст. 69 КК України.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і призначено йому покарання за цим законом у виді 9 років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 визначено відраховувати з 30 липня 2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_9 13025 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочинних дій.

За змістом доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 посилається на невідповідність призначеного ОСОБА_6 покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого через його суворість. Зазначає, що судом не врахована така пом`якшуюча обставина, як зізнання. Крім того, ОСОБА_6 має постійне місце проживання та трьох неповнолітніх дітей. Вважає за необхідне застосувати положення ст. 69 КК України та пом`якшити покарання ОСОБА_6 , призначивши нижче нижчої межі, ніж передбачено санкцією статті.

Згідно з вироком, 29 липня 2019 року близько 19-00 години ОСОБА_6 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 , перебували в приміщенні літньої кухні, за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , та під час сумісного розпиття спиртних напоїв між ними раптово виникла сварка на ґрунті побутових відносин. У ході виниклої сварки, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 вийшли з приміщення кухні у двір домогосподарства, де ОСОБА_6 схопив до рук металеву монтировку та, тримаючи її в правій руці, навмисно наніс ОСОБА_10 загалом 8 ударів по голові, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток склепіння та основи черепу справа; забиття головного мозку; крововиливи під м`яку мозкову оболонку мозку та мізочка; крововиливи в м`які тканини лобно -тім`яної ділянки зліва та тім`яно-потиличної ділянки справа; три рани тім`яно-потиличної ділянки справа та лобної ділянки зліва; осаднення: в ділянці лоба зліва - 2, в ділянці лоба справа - 2 , на тилі лівої кисті; синці: на верхній повіці лівого ока, лівого кульшового суглобу, нижньої губи справа. Пошкодження на тілі ОСОБА_10 у вигляді ран, переломів кісток черепу, забиття головного мозку мають ознаки тяжких та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої від яких остання померла в хірургічному відділенні КНП «Білопільська ЦРЛ» 29 липня 2019 року о 23 год. 40 хв. Всі інші ушкодження мають ознаки легких та не знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої.

Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника, на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції, а також правильність кваліфікації його дій за цим законом жодним учасником судового розгляду не оспорюються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України колегією суддів не переглядаються.

На підставі оцінки й аналізу наведених у вироку доказів, суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Стаття 65 КК України передбачає, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Відповідно до роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дотримався наведених норм права.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, його особу, а саме, що він не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, не є інвалідом, не працюючий, за відомостями Улянівської селищної ради за місцем проживання характеризується незадовільно (зловживає алкогольного напоями, відносно нього неодноразово надходили скарги від односельців та сусідів про вчинення сварок та бійок, його поведінка розглядалась опікунською радою на засіданнях виконкому, сім`я перебуває на обліку, як така, яка опинилась в складних життєвих обставинах), розлученого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше судимого, судимість не знята та не погашена, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, а також те, що ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, продовжує скоювати кримінальні правопорушення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому призначив покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.

Отже, підстав вважати призначене ОСОБА_6 покарання явно несправедливим через його суворість, про що зазначено в апеляційній скарзі, не вбачається.

Що стосується доводів захисника про застосування до обвинуваченого положень статей 69 КК України, то вони не є необґрунтовані та не заслуговують на увагу.

Так, відповідно до положень ст.69 КК України та п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 із змінами, - призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Підставами призначення більш м`якого покарання визнані у ч.1 ст.69 КК України є дві групи чинників, які характеризують як вчинений злочин, так і особу винного, а саме: а) наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, які певним чином характеризують особу винного.

Отже, застосування ст. 69 КК України можливе за наявності лише двох, зазначених у цій нормі підстав, у їх єдності та сукупності.

Судом першої інстанції встановлені обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, але разом з тим у справі відсутні дані, які позитивно характеризують особу винного і тим самим виключають можливість припустити, що призначення більш м`якого покарання здатне забезпечити його виправлення, тому застосування ст. 69 КК України є неприпустимим.

За цих підстав, не є слушними посилання захисника на те, що судом не врахована ще одна обставина, яка пом`якшує покарання та є такою, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину і дає можливість пом`якшити покарання ОСОБА_6 .

Обґрунтованих доводів, які б свідчили про неправильне застосування кримінального закону, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, у апеляційній скарзі не наведено.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які були б безумовною підставою для скасування чи зміни оскаржуваного вироку колегією суддів не встановлено, а тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Білопільського районного суду Сумської області від 09 січня 2020 року відносно ОСОБА_6 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4