Провадження № 1-кс/205/1661/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника адвоката ОСОБА_4 , особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 , розглянувши клопотання тимчасово виконуючого обов`язки начальника СД Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про арешт майна в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000621 від 22 грудня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

В С Т А Н О В И В :

22 грудня 2020 року засобами поштового зв`язку направлено до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська вищевказане клопотання про арешт майна в межах кримінального провадження №0000621 від 22 грудня 2020 року, яке надійшло до суду 23 грудня 2020 року. З клопотання встановлено, що в провадженні слідчого відділу Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000621 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 грудня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.12.2020 року до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали співробітників поліції про те, що 22.12.2020 року близько 02:39 год. за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 101-А було зупинено транспортний засіб марки «Audi» моделі «A4» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час огляду вищевказаного автомобіля виявлено ознаки втручання до VIN коду кузова шляхом вдавлення металу. Так під капотом вказаного автомобіля мається зазначений VIN-код № НОМЕР_2 , який відрізняється від металу та фарби вказаного транспортного засобу. Інших місць знаходження VIN-коду на транспортному засобі не виявлено.

Зазначений транспортний засіб вилучений в ході огляду до штраф майданчику Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. Також під час огляду вилучено свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_3 , та один ключ від даного автомобіля. Таким чином, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ідентифікатор на транспортному засобі марки «Audi» моделі «A4» д.н.з. НОМЕР_1 має ознаки механічного втручання..

22.12.2020 вилучений автомобіль марки «Audi» моделі «A4» д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

У зв`язку з викладеним, тимчасово виконуючий обов`язки начальника СД Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 просила накласти арешт на вказані предмети.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

У судовому засіданні особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт та його представник-адвокат заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що таке клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з таких підстав.

За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частинами 1 та 2 статті 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Цей перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б підданою необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, що отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

З тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та посилань на положення КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами цього кримінального провадження.

Так, з клопотання встановлено, що метою накладення арешту на транспортний засіб, свідоцтво про його реєстрацію та ключі є збереження речових доказів, однак, в клопотанні прокурора не обґрунтовано мету накладення арешту. В цьому випадку не доведено та не зазначено, які саме потреби досудового розслідування задовольнятимуться завдяки цьому арешту.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, в матеріалах провадження лише копія водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , однак відповідно до діючого законодавства, якщо документи, які підтверджують право власності на майно, не можуть бути зазначені у клопотанні та надані щодо майна, право власності на яке неможливо підтвердити документально, то відповідну неможливість має бути обґрунтовано у клопотанні.

Також прокурором у судовому засіданні зазначено, що ОСОБА_5 не є власником вказаного транспортного засобу, оскільки ним не було надано будь-яких документів, які б підтверджували законне володіння ОСОБА_5 цим майном, він є лише його користувачем.

Враховуючи зазначене, в силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Таким чином, відповідно до положень п. 26 ч. 1 ст. 3 КПК України ОСОБА_5 , який приймає участь у судовому засіданні, є учасником судового провадження, а саме третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Отже, у цьому випадку майно, на яке ОСОБА_6 просить накласти арешт належить третій особі, а тому належним суб`єктом звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт такого майна є прокурор, а не слідчий або дізнавач.

Також з витягу з ЄРДР, який наявний у матеріалах провадження відсутні підтвердження, що СД Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 включена в групу слідчих/дізнавачів у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Враховуючи вищезазначене, клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту, а тому вважаю, що вказане клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 170-172, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання тимчасово виконуючого обов`язки начальника СД Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про арешт майна в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000621 від 22 грудня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України - повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 для усунення зазначених у мотивувальній частині ухвали недоліків, встановивши строк для такого усунення - сімдесят дві години.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

.