Ухвала

28 серпня 2020року
м. Київ
справа № 725/4367/19
провадження № 51 3254 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Першотравневого районного суду міста Чернівці від 19 березня 2020 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від

10 червня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000857,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушив питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Проте захисник ОСОБА_4 подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому уповноважений лише перевіряти правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Так, захисник порушує питання про скасування вироку Першотравневого районного суду міста Чернівці від 19 березня 2020 року та ухвали Чернівецького апеляційного суду від 10 червня 2020 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Однак, в обґрунтування своїх доводів ОСОБА_4 не зазначає, в чому саме полягає істотність цих порушень при розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій, а також яким чином вони вплинули на законність та обґрунтованість судових рішень і були б підставою відповідно до ст. 438 КПКдля скасування оскаржуваних судових рішень касаційним судом із закриттям кримінального провадження, з огляду на положення статей 284, 370, 412, 419 КПК у їх взаємозв`язку.

Натомість, як вбачається зі змісту касаційної скарги, захисник ОСОБА_4 , обґрунтовуючи порушення, які, на його думку, допустився суд першої

інстанції під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ст. 433,

438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, вважаючи рішення апеляційного суду необґрунтованим, захисник взагалі не наводить порушень, які слугували б підставою для скасування такого рішення, а доводи щодо незаконності судових рішень, як убачається зі змісту касаційної скарги, стосуються лише вироку місцевого суду, що позбавляє встановити дійсну позицію захисника з якими саме рішеннями останній не погоджується.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу захисника, надавши строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3