Справа № 592/1631/18
Провадження № 1-в/592/382/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання подання начальника Ковпаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Гігант, Новоіського району Бухарської області Узбекистан, узбека, громадянина України, інваліда 2-ї групи, не працюючого, зареєстрованого та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.03.2018 за ч.1 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,

встановив:

До суду надійшло подання начальника Ковпаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 . Вимоги подання обґрунтовано тим, що на обліку в Ковпаківському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області засуджений ОСОБА_4 перебуває з 16.06.2018. Оскільки, відповідно до статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений не сплатив штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і не повідомив про це кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу, до Ковпаківського районного суду м. Суми 12.06.2018 направлено подання для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону стосовно засудженого. На адресу уповноваженого органу з питань пробації надійшла копія ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.07.2018 відносно громадянина ОСОБА_4 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.08.2018 сплату штрафу в сумі 850 гривень за вказаним вироком суду, розстрочено на 5 місяців зі сплатою 170 гривень 00 коп. щомісячно до 16 числа відповідного місяця. Так, як уповноважений орган з питань пробації не отримав від засудженого документа про сплату відповідної частини штрафу. Інформації про причини несплати частини штрафу засудженим уповноважений орган не мав. На підставі частини 4 статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України, до Ковпаківського районного суду м. Суми було направлено подання для вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону стосовно засудженого. 04.03.2019 на адресу уповноваженого органу з питань пробації надійшла копія ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.02.2019, відповідно до якої, подання начальника Ковпаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області відносно засудженого ОСОБА_4 - залишено без задоволення. 24.05.2019 на адресу Сумської місцевої прокуратури було надіслано повідомлення, про виконану роботу Ковпаківським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області, стосовно засудженого ОСОБА_4 . У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи, що будь-які повноваження, відповідно до чинного законодавства, стосовно розшуку, приводу, виклику чи опитування осіб, засуджених до покарання у виді штрафу, її відвідування на дому чи встановлення матеріального стану або інших обставинна на уповноважені органи з питань пробації не покладаються, то Ковпаківським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області вжиті усі заходи щодо виконання вироку в рамках повноважень, визначених ст. 26 КВК України. Станом на теперішній час вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.03.2018 відносно ОСОБА_4 не виконаний. Відповідно до інформації, яка надійшла з Сектору інформаційної підтримки Сумського ВП ГУ НП в Сумській області, відомо, що засуджений не притягувався до кримінальної відповідальності.
Представник Ковпаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 Кримінального кодексу України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років.

Згідно частини 3 статті 80 Кримінального кодексу України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності подвоюються.

Відповідно до частини 4 статті 80 Кримінального кодексу України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Стаття 80 Кримінального кодексу України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у звязку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Отже, застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: закінчення зазначених у ст.80 КК України строків; неухилення засудженого від відбування покарання; невчинення протягом встановлених ч.ч.1 та 3 ст.80 КК України строків нового середньої тяжкості, тяжкого, або особливо тяжкого злочину.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Судом встановлено, що вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.03.2018 визнано винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочинів за ч.1 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.70 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вирок відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 03.05.2018 року.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ухилення від виконання вироку суду, суд виходив з наступного.

Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді штрафу, відповідно до ч.1 ст.389 КК України, є злочином.

Отже, особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.

Відомостей щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді штрафу), матеріали провадження не містять та суду не надано.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особою такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Наявність лише факту невиконання засудженим сплати штрафу сам по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до частини 1 статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВСУ №5-324кс15 від 24.12.2015 року.

У справі «Грабчук проти України» Європейський Суд зазначає, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону».

Момент, з якого особа вважається винуватою, є саме той час, коли вина особи доведена в законному порядку, тому альтернативна процедура встановлення винуватості особи є неприпустимою.

Отже, в матеріалах провадження відсутні дані про ухилення засудженим ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком, а відтак, відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини третьої статті 80 КК України, висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, враховуючи обставину, що засуджений за період з 03.05.2018 року до кримінальної відповідальності не притягувався, факт ухилення від виконання вироку суду не доведено, суд вважає, що строки виконання вироку, визначені статтею 80 Кримінального кодексу України, закінчились, а тому наявні обставини для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.80 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд, -

постановив:

Подання начальника Ковпаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.03.2018 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1