ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/5813/20 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/132/21 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року якою задоволено клопотання слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Лозівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000984 від 08.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

24.12.2020 року слідчий звернувся до суду із клопотанням, яке погоджено із прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, той факт, що підозрюваний раніше судимий, не працює, тобто не має законного заробітку, єдиним джерелом якого є злочинна діяльність, враховуючи обставини кримінального правопорушення вказують на існування перелічених в ст.177 КПК України ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Посилався на те, що для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України стосовно ОСОБА_6 має бути обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року задоволено клопотання слідчого.

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до 21.02.2021 року включно.
Визначено суму застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 63 060 гривень які необхідно внести до сплину терміну тримання під вартою

При внесенні визначеної суми застави вирішено ОСОБА_6 з-під варти звільнити та відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, носити електронний засіб контролю.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати зазначену ухвалу та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам справи. Вважає, щосудом не в повному обсязі досліджено підстави для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, зокрема прокурором не доведено, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 зможе переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню.

Посилається на те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, має доходи від тимчасових заробітків.
Захисник ОСОБА_7 до початку судового розгляду подала клопотання в якому просить провести судовий розгляд без її участі та просить задовольнити апеляційну скаргу.
Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомив.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні та захисника, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000984 від 08.09.2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, складено та вручено підозрюваному 24.12.2020 року.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.ст.193, 194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства, а саме відомостями, що містяться у: протоколах допитів потерпілих; протоколі огляду місця події; протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколах проведення слідчих експериментів; протоколах допитів свідків; протоколі огляду предмету. (а.с.5-41)

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та відомості про особу підозрюваного.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 не одружений, не має на утриманні будь-яких осіб, офіційно не працевлаштований, а отже соціальних зв`язків та постійного джерела доходів не має.

Крім того, ОСОБА_6 раніше не одноразово судимий, останні раз вироком Лозівським міськрайонним судом Харківської області від 07.08.2017 за ст.198, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до до 4 років 1 місяця позбавлення волі та звільнений 27.08.2019 умовно-достроково на 5 міс.12 днів, що свідчить про системність протиправної та антисоціальної поведінки підозрюваного, що об`єктивно свідчить про наявність ризиків вчинення підозрюваним іншого злочину.

Згідно наданих стороною обвинувачення даних, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Вказане об`єктивно свідчить про наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, оскільки існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій та вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням фактичних обставин підозри, а саме того, що ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він протиправно заволодів двома пакетами з особистими речами, а саме: мобільним телефоном марки «Xiaomi Mi 9T», мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 4Х» та велосипедом «ХВЗ» «Україна», що належать потерпілим то на думку колегії суддів у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, а саме і права власності окремих громадян.
Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового слідства, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що у клопотанні відсутні будь-які обґрунтування того, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Таким чином на підставі викладеного, ухвала судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.1, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді