Справа № 136/961/20
провадження №1-кп/136/53/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець обвинувальний акт та Угоду про визнання винуватості від 26.06.2020 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 13.05.2020, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.263, ч.1 ст. 321 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
Влітку 2010 року, точної доти та часу органом досудового слідства не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи у кар`єрі поблизу м. Липовець Липовецького району Вінницької області, помітив обгорнуті в ганчірку патрони у кількості 53 штук, які є бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї пістолетними патронами калібру 9/18 мм, призначеними для стрільби з пістолетів конструкції Макарова «ПМ» та Сечкіна «АПС», які на ґрунті раптово виниклого умислу на зберігання бойових припасів, незаконно, без передбаченого законом дозволу на нарізну вогнепальну зброю та патрони до неї, забрав із собою, тим самим незаконно придбавши їх, після чого приніс додому, де зберігав у строк до 26.05.2020 року у власному домогосподарстві, у якому він проживає та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Окрім того, влітку 2010 року, точної доти та часу органом досудового слідства не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи у кар`єрі поблизу м. Липовець Липовецького району Вінницької області, помітив скляну ємність, у якій знаходилась металічна ртуть. В подальшому на ґрунті раптово виниклого умислу на реалізацію вказаної отруйної речовини, незаконно, без передбаченого законом дозволу, забрав із собою виявлену скляну ємність із рідиною сірого кольору з металевим блиском, яка є металом ртуттю загальною масою 0,58 кг, тим самим незаконно придбавши її, після чого приніс додому, де зберігав з метою подальшого збуту у строк до 26.05.2020 року у власному домогосподарстві, у якому він проживає та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 321 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання з метою збуту отруйної речовини, вчинене без спеціального дозволу.

Судом встановлено, що між прокурором ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в цьому кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , було укладено Угоду про визнання винуватості від 26.06.2020, згідно умов якої прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 321 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень. Також сторони узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме: за ч. 1 ст. 321 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від покарання з іспитовим строком в 1 (один) рік та покласти обов`язки, визначені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому в присутності захисника.

Сторони кримінального провадження просили суд затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості.

Суд, розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Таким чином, приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, які підтверджені доказами, що оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що діяння у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 мали місце, а саме: незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, що кваліфікуються за ч.1 ст.263 КК України та незаконне придбання та зберігання з метою збуту отруйної речовини, вчинене без спеціального дозволу, що кваліфікується за ч.1 ст.321 КК України.

Судом враховано, що ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Переконавшись, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами цієї угоди виду та міри покарання, за вчинені злочини.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст..100, 124 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження у кримінальному провадженні не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 65 КК України, ст. 263, 321, 370, 374, 376, 468, 469 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.06.2020 року між начальником Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 13.05.2020.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 321 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки на протязі іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази : ємність з металом ртуттю загальною масою 0,58 кг., бойові припаси - 53 патрони до нарізної вогнепальної зброї калібру 9/18 мм - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 2124 грн. 85 коп.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області виключно з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1