ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/48/14-к
провадження № 1/753/7/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
за участю прокурора ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
представника потерпілого ОСОБА_15
захисника ОСОБА_16
підсудного ОСОБА_17 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, працюючого водієм, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_17 , 02 жовтня 2011 року, приблизно о 01 год. 40 хв., керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21154», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 60 км/год. по вул. Харківське шосе, в напрямку вул. Привокзальна у м. Києві, допустив порушення вимог п. п. 2.3.б), 11.2 та п. 18.1 Правил дорожнього руху, яке виразилось у тому, що останній, керуючи вказаним транспортним засобом, яким він керував на праві особистої власності, рухаючись в крайній лівій смузі по вул. Харківське шосе, в напрямку вул. Привокзальна у м. Києві, хоча перша і друга смуги руху були вільні, проїжджаючи нерегульований пішохідний перехід, що розташований в районі будинку № 21/6 по вул. Харківське шосе у м. Києві, який позначений відповідними дорожніми знаками та дорожньою розміткою, згідно Правил дорожнього руху, проявив неуважність та не належним чином стежив за дорожньою обстановкою, не переконався, що на пішохідному переході відсутні пішоходи для яких може бути створена перешкода чи небезпека, де в подальшому здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, маючи перевагу в русі, здійснював перехід зазначеної проїзної частини по нерегульованому пішохідному переходу, з права на ліво по ходу руху автомобіля ОСОБА_17 .
Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_17 , знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіянні пішоходу ОСОБА_18 наступних тілесних ушкоджень:
- відкритого перелому діафізу правої плечової кістки та закритої травми живота, у вигляді розриву селезінки в ділянці воріт, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя);
- закритого уламкового перелому середньої третини діафізів гомілкових кісток зі зміщенням уламків, який відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (за критерієм тривалості розладу здоров`я);
- множинних саден верхніх та нижніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
ОСОБА_17 своєї вини не визнав. Пояснив, що він, закінчивши роботу приблизно о 12 годині ночі, поїхав у гараж, заправив автомобіль, сдав касу, взяв свій автомобіль та поїхав додому. Дорогою він зупинився на перехресті вул. Харківське шосе та вул. Тростянецької, щоб придбати цигарки. Далі, рухався по Харківькому шосе, з його сторони біля будинку №21/6, з іншого боку будинок № 56 є нерегульований пішохідний перехід, швидкість автомобіля була невелика, перехід був пустий. Зустрічною смугою рухався мікроавтобус, світло не горіло. Із-за задньої сторони мікроавтобусу вискочив чоловік, і він, ОСОБА_19 , навіть не встиг натиснути на гальма та відбувся удар. Він проїхав трохи правіше, зупинив автомобіль та викликав ДАІ і швидку, чоловіка привели до тями. В його автомобіля пошкоджена вся права сторона, і тому він вважає, що пред`явлене обвинувачення є безпідставним.
Незважаючи на невизнання підсудним своєї вини суд, дослідивши докази, зібрані по справі, вважає повністю доведеною винність підсудного у вчиненні ним вказаних раніше дій, що підтверджується наступним.

З оголошених в судовому засіданні в порядку ст. 306 КПК України (1960 р.) показань потерпілого ОСОБА_18 , даних на досудовому розсілдуванні, вбачається, що 01.10.2011 року, біля 17.00 год. він зібрався і пішов гуляти до друзів, а саме вони зустрілися в районі дитячого садка "Золота рибка". Через деякий час до них підійшов ОСОБА_20 . В подальшому вони гуляли, відпочивали по всьому Дарницькому районі. Вже 02.10.2011 року, біля 01.00 год., друзі почали розходитися по домівках. Десь в цей час, він з ОСОБА_21 також вирішили прямувати по домівках. До вул. Ілліча, вони попрямували з усіма товаришами, і направилися в напрямку вул. Сімферопольської, де на розі ЗОШ № 105 та залізничної лікарні зупинилися, та деякий час розмовляли. Після чого він з ОСОБА_22 попрощався і направився додому. Це було біля 01.30 год. В подальшому він перейшов вул. Сімферопольську і направився по пішохідній дорозі, що проходить між ЗОШ № 105 та залізничною лікарнею. Після чого він дійшов до будинку, який знаходиться паралельно його будинку, і зі сторони "Ощадбанку" обійшов його та в подальшому вийшов на вул. Харківське шосе. Далі він підійшов до нерегульованого пішохідного переходу та поглянув праворуч та ліворуч. З правої сторони автомобілів не було, а з лівої сторони він помітив автомобіль, але він знаходився на великій відстані від нього. Після чого він розпочав рухатися по пішохідному переходу. Рухався він звичайною, не швидкою ходою. В подальшому він пройшов першу, другу, а коли ступив на третю смугу, то повернувши обличчя ліворуч помітив, що автомобіль, який рухався в його сторону і не намагався зупинитися. Після чого він не встиг ні зреагувати, ні відскочити, як відбувся сильний удар в лівий бік мого тіла і він втратив свідомість. Прийшов до тями вже в лікарні, де були його батьки, які розповіли, що його збив автомобіль. Освітлення зі сторони будинку де знаходився "Ощадбанк" відсутнє, а зі сторони буд. № 56 ліхтарі горіли добре, при цьому за основними ліхтарями також освітлювалися дворові ліхтарі. Він був одягнений в спортивну куртку білого кольору (т. 1 а.с. 58-60).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 суду показав, що восени 2011 року, він рухався по вул. Харківське Шосе, в напрямку вул. Тростянецька, приблизно біля 01 години. В районі будинку по вул. Харківське Шосе № 56 він побачив, що на автомобілі, який рухався у зустрічному напрямку, погасло світло фар. Під`їхавши він побачив, що автомобіль розбитий та на асфальті лежить молодий чоловік. Він надав чоловікові першу медичну допомогу, потім приїхала швидка медична допомога. Зазначив, що в кінці будинку № 56 по вул. Харківське шосе був нерегульований пішохідний перехід, він, свідок, рухався у середній смузі, а ОСОБА_17 в середній чи лівій смузі руху. Дорога була освітлена з правої сторони. Хлопець лежав на роздільній смузі, метрів за 20 від переходу, один кросівок лежав одразу за переходом. Автомобіль підсудного стояв між лівою та середньою смугами руху.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні показав, що ДТП з його сином потерпілим по справі, сталось в жовтні 2011 року. По приїзду в БСМП йому повідомили, що сина ледве врятували через велику втрату крові. Потерпілому було зроблено декілька складних операцій, видалено селезінку. На даний час син не відновився, в нього непоправні зміни стану здоров`я, стиль та ритм життя кардинально змінились.

З показань свідка ОСОБА_25 , даних ним на досудовому слідстві та оголошеними в порядку ст. 306 КПК України (1960 р.) в судовому засіданні вбачається, що він, з 01.10.2011 року на 02.10.2011 року, перебував в приміщенні КПП № 2, яке розмішене поряд з вул. Харківське шосе, 56, і слідкував за охороною прибудинкової стоянки для автомобілів. Біля 01.40 год., він почув слабкий і короткий звук гальм, за якими послідкував глухий удар. Коли він повернув погляд праворуч, то помітив, що перед пішохідним переходом в крайній лівій смузі руху зупинився легковий автомобіль білого кольору типу «пікап». Марка і державні номерні знаки йому невідомо, так як не придав цьому значення. В подальшому водій вказаного транспортного засобу увімкнув аварійну сигналізацію, вийшов з автомобіля і пішов прямо до автомобіля, який зупинився за пішохідним переходом. Як потім йому стало відомо, то був автомобіль марки "Ваз 2115". При цьому він зрозумів, що відбулося зіткнення між вказаними автомобілями. Через деякий час на місце ДТП приїхали дві карети швидкої медичної допомоги. Наступного дня від мешканців даного будинку він дізнався, що 02.10.2011 року, на нерегульованому пішохідніму переході збили хлопця. Вказати напрямок руху пішохода він не може, так як не бачив, але може вказати, що в момент даного ДТП поміж КПП № 2 ніхто не проходив, а тому пішохід рухався від буд. № 21/6, в напрямку буд. № 56. Повідомити механізм даного ДТП не може, однак вказує, що звук гальм автомобіля відбувся ще до пішохідного переходу, а потім вже послідкував глухий удар. Освітлення було хороше, при цьому добре освітлювалося від ліхтарів, які знаходяться понад парканом будинку № 56 і мають по 3 ліхтаря (т. 1 а.с. 72-75).

З показань свідка ОСОБА_26 , даних ним на досудовому слідстві та оголошеними в порядку ст. 306 КПК України (1960 р.) в судовому засіданні, вбачається, що 02.10.2011 року, приблизно 08.00 год., він вийшов зі своєї квартири і направився в напрямку Дарницького ринку. Він рухався через КПП № 2, яке знаходиться на території будинку та біля автомобільної стоянки. Біля вказаного КПП № 2 він зустрів охоронця, який в бесіді з ним повідомив, що вночі на вказаному пішохідному переході сталося ДТП при якому збили людину. Коли він переходив вказаний пішохідний перехід то першочергово виявив, що ліворуч від нього на проїзній частині дороги знаходився осип скла. В подальшому, підходячи до кінця пішохідного переходу, він виявив, що в районі повороту до дворової дороги, що веде до будинку № 21/6, знаходилися частини пластмаси автомобіля та бите скло (осип). Цього ж дня йому стало відомо, що при вказаному вище ДТП, постраждав син його знайомого ОСОБА_27 . Він зателефонував ОСОБА_28 і повідомив, що бачив наслідки даного ДТП, тобто залишені частини пластмаси та осипу скла (т.1 а.с. 82-83).

З показань свідка ОСОБА_29 , даних ним на досудовому слідстві та оголошеними в порядку ст. 306 КПК України (1960 р.) в судовому засіданні вбачається, що 02.10.2011 року, приблизно 01.50 год., він став свідком ДТП, що мала місце по вул. Харківське шосе 21/6 у м. Києві. Він рухався по вул. Харківське шосе в напрямку вул. Тростянецької у м. Києві. Проїзна частина вул. Харківське шосе має два напрямки руху, які між собою розділені подвійною суцільною лінією дорожньої розмітки. В кожному напрямку вул. Харківське шосе мається по три смуги руху, які розділені переривистими лініями дорожньої розмітки. Проїзна частина має асфальтобетонне покриття. В той час опадів не було, було сухо, видимість була хорошою. Він рухався зі швидкістю 40-50 км/год. Завантаженість в цей час була мінімальною, тобто автомобілів не було взагалі. Коли він під`їжджав до регульованого пішохідного переходу, то в зустрічному напрямку руху стояв легковий автомобіль з увімкненою сигналізацією. Він ще зменшив швидкість і рухався в крайній лівій смузі руху. Під`їжджаючи до вказаного автомобіля він помітив, що передня ліва його сторона знаходилася в пошкодженому стані, а саме був розбитий бампер, кришка капоту та вітрове скло. При цьому в правій крайній смузі він помітив припаркований автомобіль марки "Шеврове Авео", скоріш за все автомобіль таксі. На роздільній смузі руху за вказаним автомобілем знаходився пішохід, тобто перебував в положенні на спині. На той момент як йому здалося він знаходився без свідомості. Він на невеликій швидкості продовжував рухатися. В районі нерегульованого пішохідного переходу, проїжджаючи, він виявив та відчував як наїхав на осип скла та пластмаси, так як від цього відходив відповідний звук, схожий на тріск. Після чого він помітив, що в зустрічному напрямку рухалися автомобілі. Далі він вирішив переїхати проїзну частину вул. Харківське шосе, де в подальшому розвернувся на під`їзній дорозі до буд. № 21/6 та виїхав знову на проїзну частину вул. Харківське шосе і розташував свій автомобіль в крайній лівій смузі руху перед збитим пішоходом для його подальшої безпеки. Після чого автомобіль таксі також розташував свій автомобіль біля збитого пішохода, але в напрямку вул. Тростянецької. Коли він здійснював виїзд від буд. № 21/6 виявив в районі пішохідного переходу взуття. В подальшому на місце приїхала карета швидкої медичної допомоги та працівники "Магнолії ТВ", а з часом працівники ДАІ. Слідів гальмування на місці даної ДТП взагалі не було. Окремі осколки пластмаси, що були розкидані по дорозі, тягнулись від самого пішохідного переходу, трішки далі, приблизно на відстані 4-5 метрів знаходились окремі кусочки скла від фари та розбита протитуманна фара. Більш кучний осип скла він бачив на відстані біля 15 метрів від пішохідного переходу і дальше. В основному це були осколки від лобового скла автомобіля, що зіткнувся з пішоходом. Одна кросівка лежала між роздільною лінію дороги і автомобілем, а інша кросівка, позаду автомобіля, що збив пішохода, ближче до пішохідного переходу та бордюру. Відстань, на якій лежала кросівка від пішохідного переходу була приблизно 8-10 метрів. Автомобіль, що здійснив зіткнення з пішоходом, був марки «ВАЗ» з Чернігівськими номерами. Ліва сторона автомобіля була пошкоджена, а саме: розбитий бампер зліва, не було зліва протитуманної фари, розбита основна ліва фара, пом`ятий капот, зліва розбите вітрове скло. Також він бачив, що на дорозі лежить протитуманна фара (т.1. а.с. 90-92).

З показань свідка ОСОБА_30 , даних ним на досудовому слідстві та оголошеними в порядку ст. 306 КПК України (1960 р.) в судовому засіданні, вбачається, що 01.10.2011 року, приблизно 18.00 год., він підійшов на перехрестя вулиць Сімферопольської та Заслонова, де на території подвір`я дитячого садка «Золота Рибка» знаходилися його товариші та знайомі. Серед них був ОСОБА_31 . В подальшому, з метою прогулки та відпочинку, вони прогулювалися в мікрорайоні «Нова Дарниця». Вже 02.10.2011 року, в районі вул. Ілліча, основна маса друзів розійшлася по домівках. Він, з ОСОБА_32 повернулися на вул. Сімферопольську, де на розі лікарні та ЗОШ № 105, деякий час стояли та розмовляли. Приблизно о 01.30 год., вони попрощалися і розійшлися по домівках. Він попрямував в напрямку вул. Ілліча, а Ігор перейшов через вул. Сімферопольську та пішов по пішохідній дорозі між лікарнею та ЗОШ № 105, в напрямку вул. Харківське шосе, 56. 02.10.2011 року в районі вечора йому від знайомих стало відомо, що ОСОБА_27 збив автомобіль на проїзній частині вул. Харківське шосе (т. 1 а.с. 93-94).

З показань свідка ОСОБА_33 , даних ним на досудовому слідстві та оголошеними в порядку ст. 306 КПК України (1960 р.) в судовому засіданні, вбачається, що в ніч на 02.10.2011 року, знаходився на службі в складі автопатруля ДПС. О 01:50 від чергового отримав повідомлення, що по вул. Харківське шосе, 21/6 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода. Прибувши на місце пригоди, з`ясував наступне. Водій легкового автомобіля ВАЗ з державними номерними знаками Чернігівської області здійснив наїзд на пішохода. Пішохід був молодим чоловіком, без свідомості, тому встановити його прізвище не вдалось. Але він записав прізвище лікаря та номер бригади швидкої медичної допомоги і в який медичний заклад мали доставити потерпілого. Про вказані обставини він доповів рапортом керівництву. Після того, як потерпілого забрала карета швидкої медичної допомоги і приїхали працівники ДАІ для фіксації ДТП, він поїхав. На місці дорожньо-транспортної пригоди на момент його приїзду був водій автомашини ВАЗ, який здійснив наїзд на пішохода, та ще декілька чоловік. На місці ДТП дорога має два напрямки руху по три смуги руху в кожному напрямку і розділена подвійною суцільною лінією, дорожнє покриття в гарному стані, там є нерегульований пішохідний перехід, а за метрів 100-120 від нього в сторону вул. Привокзальної розташований регульований пішохідний перехід. Освітлення було слабким. Ліхтарі розташовані тільки з однієї сторони і горіли не всі. Автомобіль ВАЗ, що збив пішохода, стояв в метрах 35-40 від нерегульованого пішохідного переходу в сторону вул. Привокзальної. Дорога, починаючи від нерегульованого пішохідного переходу і до автомобіля ВАЗ, була усіяна битим склом та кусочками пластмаси. Окремі куски пластмаси та скла знаходились на відстані 4-5 метрів від нерегульованого пішохідного переходу. Я не акцентував на цьому увагу, а тому точно вказати відстань не можу. Потерпілий лежав на осьовій роздільній лінії в метрах п`яти позаду автомашини ВАЗ, що його збила. В автомобіля було побито всю ліву передню частину, розбитий бампер зліва (не було майже пів бампера), розбита основна ліва фара, нижньої фари з куском бампера не було, капот мав продольну вм`ятину, а лобове скло було сильно розбите (т. 1 а.с. 171-173).

Крім того, вина підсудного ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується також іншими доказами у справі, а саме даними.

- рапортів щодо факт ДТП (т. 1 а.с. 7-8);

- протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.10.2011 року, план-схемою до протоколу огляду місця ДТП, яким зафіксовано місце ДТП та розташування транспортного засобу після ДТП та фото-таблицею (т. 1 а.с. 9-17);

- висновку судово-медичної експертизи № 1829/Е від 22.11.2011 року, згідно з яким дані медичної документації свідчать про те, що на момент поступлення до стаціонару 02.10.2011 о 02:20 год. у ОСОБА_18 , 1993 р.н. мали місце наступні тілесні ушкодження:

- рана по задньо-латеральній поверхні середньої третини правого плеча розмірами 1x0,3 см, дном якої є м`язевий шар; перелом нижньої третини діафіза правої плечової кістки зі зміщенням з травматичним розривом правого шкірно-м`язового нерву - відкритий перелом діафіза правої плечової кістки;

- закрита травма живота у вигляді розриву селезінки в ділянці воріт, гематоми кореня брижі, крововиливу в черевну порожнину (до 300 мл крові без згортків);

- закритий уламковий перелом середньої третини діафізів лівих гомілкових кісток зі зміщенням уламків;

- множинні садна верхніх та нижніх кінцівок.

Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи, в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження утворились внаслідок дії тупого(их) предмету(тів), могли утворитись в термін вказаний у постанові, тобто 02.10.2011 при транспортній травмі (травма внаслідок зіткнення автомобіля, що рухався з пішоходом).

В момент первинного контакту з транспортним засобом ОСОБА_18 знаходився у вертикальному чи близькому до нього положенні тіла та був обернутий до нього лівим боком. Встановити "в момент первинного контакту з автомобілем ОСОБА_18 рухався чи стояв?" буде можливе після проведення медико-криміналістичного дослідження взуття та одягу його.

За ступенем тяжкості вищевказані тілесні ушкодження відносяться:

- відкритий перелом діафіза правої плечової кістки та закрита травма живота до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), згідно з п.п. 2.1.3. Л, М "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6;

- закритий уламковий перелом середньої третини діафізів гомілкових кісток зі зміщенням уламків до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (за критерієм тривалості розладу здоров`я);

- садна до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).( т. 1 а.с. 3 3-37);

- висновку судової автотехнічної експертизи № 629/ат від 15.12.2011 року, згідно якого невідповідності дій водія автомобіля "Ваз 21154", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_17 вимогам пунктів 11.2 та 18.1 ПДР, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП (т. 1 а.с. 48-55);

- протоколу відтворення обставин та обстановки події, схемою до протоколу (т. 1 а.с. 39-42).

Крім того, згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 152-2016/о, після вивчення, аналізу та синтезу даних наданої медичної документації, в тому числі, з урахуванням даних, які отримані під час проведення вказаної експертизи (вивчення об`єктивних даних інструментальних обстежень), можна стверджувати про те, що саме 02.10.2011 року до 01 год. 42 хв. ОСОБА_18 , 1993 р.н. отримав (верифікувати складові діагнозу) наступні тілесні ушкодження (наявність яких і була встановлена «попередньою» судово- медичною експертизою):
а) відкритий перелом правої плечової кістки: рана по заднє-латеральній поверхні середньої третини правого плеча, перелом тіла правої плечової кістки з розривом м`язово-шкірного нерву;
б) закрита травма живота: розрив селезінки в ділянці її воріт, крововилив у корінь брижі (будь-якої) кишки, крововилив (наявність до 300 мл рідкої крові) в порожнину очеревини;
в) закритий перелом обох кісток лівої гомілки в середній третині;
г) множинні садна верхніх та нижніх кінцівок;
д) закрита травма правого колінного суглобу: розрив передньої хрестоподібної та латеральної зв`язок.
Приймаючи до уваги характер (садна, рана, крововилив, перелом, розрив) та локалізацію перелічених у підпунктах а)-д) тілесних ушкоджень, визначені морфологічні особливості переломів кісток (правої плечової та лівихгомілкових) та топографії силових напруг на них, все це дозволяє стверджувати про те, що:
- відкритий перелом правої плечової кістки - утворився від дії тупого предмету за механізмом удару з прикладанням травмуючої сили в заднє-зовнішню поверхню правого плеча;

- закрита травма живота (розрив селезінки, крововилив у корінь брижі кишки) - утворилась за механізмом загального струсу тіла;
- закритий перелом обох кісток лівої гомілки - утворився від дії тупого предмету за механізмом удару з прикладанням травмуючої сили в зовнішню поверхню лівої гомілки;
- закрита травма правого колінного суглобу (розрив передньої хрестоподібної та латеральної зв`язок) - утворилася від дії тупого предмету за механізмом удару з прикладанням травмуючої сили у внутрішню поверхню верхньої третини правої гомілки;
- множинні садна верхніх та нижніх кінцівок - утворилися від дії тупого/тупих предмету/предметів за механізмом тертя.
Вище визначений механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_18 , повністю корелює з наявними обставинами справи: мало місце транспортна травма - зіткнення легкового автомобіля, який рухався, з пішоходом, при цьому:
?мало місце фронтальне зіткнення автомобіля з пішоходом з 4-ма фазами травмування:
- 1-а фаза: первинний контакт виступаючих частин автомобіля (передній бампер в ділянці знаходження державного номерного знаку та лівої передньої блок-фари) з пішоходом - первинний контакт (удар) був в ділянку зовнішньої поверхні лівої гомілки та внутрішньої поверхні правої гомілки на різних рівнях (утворення переломів кісток лівої гомілки та закритої травми правої гомілки);
- 2-а фаза: падіння тіла на капот зі зміщенням в пройом переднього вітрового скла;
- 3-я та 4-а фази: відкидання тіла та падіння його на дорожнє покриття, рух тіла подорозі;
В 2-4 фазах утворилися всі інші тілесні ушкодження (в тому числі перелом правої плечової кістки - при відведеному плечі з контактуванням його заднє-зовнішньою поверхнею в середній третині об «передній край даху» або об «ліву передню стійку» автомобіля.
?характер, локалізація та співвідношення об`єму ушкоджень на нижніх кінцівках (гомілках) у пішохода - перелом обох кісток зліва та розрив зв`язок правого колінного суглобу без переломів кісток, - дозволяє стверджувати про те, що в момент первинного контакту з транспортним засобом пішохід перебував у динамічному стані (крок з опорою на ліву кінцівку);
?в момент первинного контакту пішохід знаходився у вертикальному (близькому до нього) положенні, був звернутий лівою боковою поверхнею тіла до транспортного засобу (за умов не змінення руху в момент первинного контакту - рухався справа наліво відносно траєкторії руху автомобіля).
З урахуванням наведених доказів версія ОСОБА_17 про те, що потерпілий раптово вибіг на проїзну частину із-за мікроавтобусу з ліва на право по ходу руху автомобіля підсудного є неспроможною.

Позиція щодо невизнання вини, на думку суду, є обраною стратегією захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність винності ОСОБА_17 у тому, що він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України.
Обираючи підсудному міру покарання, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки, відношення підсудного до скоєного
Судом також враховуються і дані про особу підсудного, який характеризується позитивно, пенсіонер, має місце реєстрації та постійне місце проживання, на спеціальних обліках не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.
З огляду на викладене суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення підсудного та попередження вчинення нових злочинів як підсудним так і іншими особами є призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією частини статті.
Також суд, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину та наслідки, що настали, вважає за необхідне призначити підсудному додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами але, з урахуванням даних щодо роду занять ОСОБА_17 , в мінімальних межах, встановлених для даного виду покарання.
Одночасно, у судовому засіданні захисник підсудного адвокат ОСОБА_16 заявив клопотання про застосування відносно ОСОБА_17 Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки останній на день набрання чинності вказаним закном досяг пенсійного віку.
Підсудний ОСОБА_17 вказане клопотання підтримав, наполягав на застосуванні до нього аміністії.
Прокурор та представник потерпілого вважали за можливе вказане клопотання задовольнити.
Відповідно до вимог ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Стаття 10 вищевказаного Закону передбачає, що питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Відповідно до п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України, особи, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановлено статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Закон України «Про амністію у 2014 році» набрав чинності 19 квітня 2014 року.
Підсудний ОСОБА_17 вчинив даний злочин 02 жовтня 2011 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», та на день набрання чинності вказаним законом був особою, яка відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» досягла пенсійного віку.
З урахуванням викладеного та того, що підстав за яких би на підсудного ОСОБА_17 не розповсюджувалась дія Закону України «Про амністію у 2014 році», зокрема, передбачених ст. 8 цього Закону та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» судом не встановлено, останній виявив бажання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, суд приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_17 від відбування основного покарання призначеного даним вироком.

Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, заявлений потерпілим на суму 51 071 грн. обґрунтований, підтверджений доказами понесених витрат на ліки та лікування підлягає стягненню в повному обсязі з Акціонерного товариства «ПРОСТО страхування», оскільки 15.01.2011 року між ОСОБА_17 та Акціонерного товариства «ПРОСТО Страхування» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспорту, автомобіля марки "ВАЗ" д.н.з. НОМЕР_1 .

Судові витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з ОСОБА_17 .
Питання речових доказів підлягає вирішенню на підставі ст. 81 КПК України.
Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_17 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_17 від відбування призначеного основного покарання.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_17 до набрання вироком законної сили залишити без змін - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути з Акціонерного товариства «ПРОСТО - Страхування» на користь потерпілого ОСОБА_18 51 071 грн. 91 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_17 на користь держави 900,48 грн. витрат за проведення автотехнічної експертизи.

Речові докази:

- автомобіль марки "ВАЗ 21154", д.н.з. НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_17 - залишити останньому;

- кросівки "Колінс", передані на відповідальне зберігання батьку потерпілого ОСОБА_24 залишити у власності потерпілого ОСОБА_24 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 15 діб з моменту проголошення .

Суддя