Номер провадження 1-кп/754/365/21
Вирок
Іменем України

20 січня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0004685 від 15 вересня 2020 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 ; проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-27 листопада 1997 року Залізничним районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 81, 17, ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;
-23 травня 2003 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі;
-18 березня 2004 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;
-12 лютого 2007 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;
-12 червня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі;
-07 серпня 2012 року Броварським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;
-08 червня 2016 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі;
-28 липня 2020 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторони обвинувачення прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_5 15 вересня 2020 року приблизно о 17 год. 20 хв., перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Беретті, 6-б, побачив у потерпілого ОСОБА_9 мобільний телефон «Xiaomi Model A1 MDG, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ -2: НОМЕР_2 », після чого у нього виник злочинний умисел направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, вихопив з рук потерпілого ОСОБА_9 мобільний телефон «Xiaomi Model A1 MDG, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ -2: НОМЕР_2 », вартістю 2533 грн. 33 коп., в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», яка матеріального значення для потерпілого не має, та почав утримувати його при собі.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, обвинувачений ОСОБА_5 , ігноруючи вимоги потерпілого зупинитися та повернути йому вищевказаний мобільний телефон, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 2533 грн. 33 коп.
Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у відкритому викраденні чужого майна, вчиненого повторно.

Обвинувачений ОСОБА_5 в суді не визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, пояснив, що 15 вересня 2020 року приблизно о 17 год. 17 год. 30 хв. йшов біля будинку по вул. Беретті. На парканчику побачив раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_9 , який був у нетверезому стані, тримав в руці мобільний телефон і щось при цьому копав в землі. Він подумав, що це «закладчик» наркотиків, підійшов і забрав з руки мобільний телефон, щоб подивитись, чи не пише той смс. Через секунд 30-40 до нього підійшов незнайомий чоловік та повідомив, що це його батько та попросив повернути телефон. Він повернув телефон чоловікові, а той в свою чергу потерпілому. Всі в трьох вони пішли з місця, розмовляючи. В цей час до них підбіг ще один чоловік, і зі спини почав його бити, повалив на землю, забрав з його кишень два телефони, 800 грн. Після чого чоловік викликав поліцію, пояснив, що це його батько. В цей час також до нас підійшла жінка, він зрозумів, що це дружина потерпілого. Потім чоловік віддав йому телефони, гроші при цьому не повернув. В подальшому поліцейськими було вилучено у потерпілого мобільний телефон. У відділку поліції потерпілий вказав на нього.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, його винність повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_9 в суді пояснив, що восени одного дня, точну дату не пам`ятає, йшов ввечері приблизно о 17 год. по вул. Беретті на зустріч своєму сину, заблукав у дворах, між будинками АДРЕСА_3 в сів на колесо, подзвонив сину. В цей час до нього підійшов раніше не знайомий ОСОБА_5 і вирвав з руки мобільний телефон «Xiaomi» чорного кольору в чохлі, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф», після чого почав тікати. При цьому назвав його «закладчиком». В цей час підійшли його сини та затримали обвинуваченого, забрали у нього з правої кишені брюк мобільний телефон. На момент приїзду поліції, телефон вже був у нього і вилучався також у нього. Просив суворо не карати обвинуваченого, оскільки претензій до нього не має.

Свідок ОСОБА_10 в суді пояснив, що в восени 2020 року, точну дату не пам`ятає, приблизно о 17.20 17.30 год. мав зустрітись зі своїм батьком ОСОБА_9 , був з дружиною, дитиною та мамою. Батько йшов назустріч зі сторони «Біли», заблукав. Він зателефонував батькові і той повідомив, що десь ближче, і в цей час він в слухавку почув слова: «якісь проблеми», після чого вимкнувся звук. Йому зателефонував брат та повідомив, що у батька вирвали телефон. Після чого він підійшов на місце події, ОСОБА_5 був затриманий його братом, в задній кишені його брюк брат знайшов мобільний телефон батька, в кущах знайшли батькові ключі.

Свідок ОСОБА_11 в суді пояснив, що восени 2020 року, точну дату не пам`ятає, вдень був з братом, мамою і дітьми, мали зустрітись з батьком. Брат пішов шукати батька, а він пішов в магазин за піцою, по дорозі на майданчику по вул. Беретті побачив батька, який сидів на парканчику. В цей час до нього підійшов обвинувачений і вирвав з руки мобільний телефон та штовхнув батька. Він підбіг до обвинуваченого та забрав телефон, подзвонив брату і розповів про ситуацію. Батько також сказав, що пропали ключі. Вони пішли разом з того місця, обвинувачений йшов за ним, в цей час підбіг брат та почав бити обвинуваченого. Ключі пізніше брат знайшов в кущах.

Відповідно до протоколу огляду від 15 вересня 2020 року, в присутності понятих, на ділянці місцевості на проїзній частині дороги між будинками № 6-а та АДРЕСА_4 , ОСОБА_9 добровільно передав слідчому мобільний телефон «Xiaomi Model A1 MDG, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ -2: НОМЕР_2 » з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «lifecell» » НОМЕР_3 , пояснивши, що даний телефон у нього відкрито викрав невідомий чоловік, якого затримав його син. На відстані 10-15 м. від будинку № 6-а знаходиться затриманий ОСОБА_5 .
Постановою слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 від 15 вересня 2020 року мобільний телефон «Xiaomi Model A1 MDG, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ -2: НОМЕР_2 » з сім-карткою «lifecell» НОМЕР_3 визнано речовим доказом та передано на зберігання потерпілому.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3125 від 17.09.2020, ринкова вартість мобільного телефону «Xiaomi Model A1 MDG, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ -2: НОМЕР_2 » на момент вчинення кримінального правопорушення , а саме 15.09.2020 складає 2533, 33 грн.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи за фотознімками від 15.09.2020 в присутності понятих потерпілий ОСОБА_9 впізнав за зовнішніми рисами обличчя, формою голови, відтопиреністю вух та великим носом, на фото № 1, на якому зображено ОСОБА_5 , особу чоловіка, який 15.09.2020 о 17 год. 30 хв. відкрито викрав його мобільний телефон.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2020, в присутності понятих, свідок ОСОБА_11 за зовнішніми рисами обличчя, формою носа, розрізом очей, формою бороди на фото № 3, на якому зображений ОСОБА_5 , впізнав чоловіка, який вихопив з рук його батька телефон, а він затримав його.
Оцінюючи вищенаведені докази на предмет їх належності, допустимості суд виходить з наступного.
Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням , яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Доводи сторони захисту щодо недопустимості, як доказів протоколу огляду місця події, доказів пов`язаних з визнанням телефону речовим доказом, його оглядом та проведення експертизи, протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, суд відкидає та визнає належним та допустимим, оскільки не вбачає порушення вимог КПК України під час їх отримання.
Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору його належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого проти ОСОБА_5 обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення у ході судового розгляду його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинене повторно, скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Жодних розумних сумнівів щодо недоведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні.
Невизнання ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд розцінює як спробу ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.
В своїх показах в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 чітко вказав, що ОСОБА_5 вирвав з його рук телефон, дозволу брати телефон він не надавав, після чого обвинувачений пішов з місця, та був затриманий його синами, які прийшли його шукати. Належний йому мобільний телефон було вилучено у обвинуваченого з кишені брюк.
Показання потерпілого ОСОБА_9 є логічними та послідовними, узгоджуються з наданими в суді показаннями свідка ОСОБА_11 , який бачив, як обвинувачений вирвав з рук його батька телефон. Обвинувачений був затриманий безпосередньо свідком ОСОБА_11 . Підстав оговорювати обвинуваченого потерпілим, свідком ОСОБА_11 судом не встановлено, не наведені такі підстави і стороною захисту.
Доводи сторони захисту про те, що у обвинуваченого ОСОБА_5 не було наміру здійснити відкрите викрадення належного потерпілому мобільного телефону, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження, а спростовуються зібраними та дослідженими у справі доказами, які суд вважає послідовними, логічними, такими, що взаємозв`язані між собою та відповідають фактичним обставинам справи, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 повністю охоплюються диспозицією ч. 2 ст. 186 КК України, як грабіж вчинений повторно.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який раніше неодноразово судимий, не працює, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується посередньо, маючи незняті та непогашені судимості, будучи засудженим Деснянським районним судом м. Києва 28 липня 2020 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин проти власності, тому суд обирає йому покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати в ізоляції від суспільства з урахуванням особи і тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_5 строку позбавлення волі, суд враховує, те що тяжких наслідків від скоєного не настало, викрадене повернуто потерпілому, відсутність з боку потерпілого матеріальних претензій до обвинуваченого, та не призначає йому тривалий термін позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_5 вироком Деснянського районного суду м. Києва від 28 липня 2020 року засуджений за вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Злочин за цим вироком суду обвинувачений ОСОБА_5 вчинив після постановлення вироку Деснянським районним судом м. Києва 28 липня 2020 року, але до повного відбуття призначеного покарання, тому суд на підставі ст. 71 КК України призначає йому остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 28 липня 2020 року та покарання призначеного цим вироком суду.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Відповідно до ст. 100 КПК України, речовий доказ в кримінальному провадженні мобільний телефон «Xiaomi Model A1 MDG, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ -2: НОМЕР_2 » з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «lifecell», переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_9 , підлягає залишенню за належністю останньому.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_5 визнати винуватими у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків призначити ОСОБА_5 , остаточне покарання шляхом часткового складання невідбутого покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 28 липня 2020 року та покарання за цим вироком суду, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання з 15 вересня 2020 року.
Речовий доказ в кримінальному провадженні мобільний телефон «Xiaomi Model A1 MDG, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ -2: НОМЕР_2 » з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «lifecell», переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_9 , залишити за належністю останньому
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя -