ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
перекладача ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000068 від 08.01.2018 року, за апеляційними скаргами захисника адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 разом із доповненням на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 серпня 2020 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі Грузія, без зареєстрованого місця проживання на території України, тимчасово проживаючого: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, дітей на утриманні не має, з середньою освітою, в силу ст.89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 серпня 2020р. ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання: за ч.3 ст.185 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі; за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
ЄУНСС №727/4600/19 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
КП №11-кп/822/426/20 Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Категорія ч.3,4 ст. 185 КК України

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено у вигляді застави.
Строк відбування покарання обраховано з моменту затримання та зараховано ОСОБА_6 в цей строк час перебування під вартою з 25 грудня 2018 року по 13 грудня 2019 року.
На підставі ч. 11 ст. 182 КПК України після набрання вироком законної сили і затримання ОСОБА_6 для подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі, повернуто заставодавцю ОСОБА_7 суму 120000 (сто двадцять тисяч) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 у відшкодуванні заподіяної майнової шкоди суму в розмірі 35192 (тридцять п`ять тисяч сто дев`яносто дві) гривні 03 (три) копійки.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 у відшкодуванні заподіяної майнової шкоди суму в розмірі 360300 (триста шістдесят тисяч триста) грн.
Вирішено питання щодо долі речових доказів та судових витрат у даному кримінальному провадженні.
Як встановлено вироком суду першої інстанції та перевірено в апеляційному суді, обвинувачений ОСОБА_6 в період часу з 17.30 год. 05 січня 2018 року до 20.15 год. 08 січня 2018 року шляхом підбору ключа проник в квартиру АДРЕСА_2 . Звідти він таємно викрав належні ОСОБА_12 речі , а саме: норкову шубу вартістю 22400 грн., сумку жіночу «Шанель» вартістю 2800 грн., набір духів «Діор» вартістю 1400 грн., золоте кольє вартістю 28000 грн., золотий браслет вартістю 8400 грн., золотий браслет вартістю 19600 грн., золоте жіноче кільце із вставками камінців вартістю 10080 грн., золоте кільце вартістю 14000 грн., золоте кільце вартістю 9800 грн., кільце із платини з діамантами вартістю 28000 грн., золоті сережки вартістю 11200 грн., золоті сережки вартістю 4200 грн., золоті сережки вартістю 5600 грн., золоті сережки вартістю 3640 грн., золоту підвіску у вигляді хрестика вартістю 1960 грн., срібний набір «Сфера» (кільце, сережки та ланцюжок із підвіскою) вартістю 5600 грн., срібні сережки із перлинами вартістю 1120 грн., срібне кільце вартістю 840 грн., срібне кільце вартістю 560 грн.; вироби з біжутерії, зокрема: браслет вартістю 150 грн., сережки вартістю 200 грн., частину люстри, яка для потерпілої не представляє майнової цінності.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 з місця вчинення злочину пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 179550 грн.

Також ОСОБА_6 в період часу з 17.30 год. 04.07.2018 року до 09.15 год. 05.07.2018 року, шляхом підбору ключа проник в квартиру АДРЕСА_3 . Звідти він таємно, повторно, викрав належне ОСОБА_10 майно, а саме: грошові кошти в сумі 400 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 05.07.2018 року становить 10575,16 грн., 150 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 05.07.2018 року становить 4616,87 грн., золотий ланцюжок вартістю 8000 грн., золотий комплект із кільця та сережок вартістю 7500 грн., срібний ланцюжок вартістю 2000 грн., срібне кільце вартістю 1500 грн., срібне кільце вартістю 1000 грн., чоловічий годинник марки «Guardo» вартістю 5200 грн., а також сережку-кліпсу та частину кольє, які для потерпілого не представляють майнової цінності.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 з місця вчинення злочину пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 40392,03 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 в період часу з 11.00 год. 16.08.2018 року до 10.00 год. 27.08.2018 року шляхом підбору ключа проник в квартиру АДРЕСА_4 . Звідти він таємно, повторно викрав належне ОСОБА_11 майно, а саме: грошові кошти в сумі 121000 грн., золотий ланцюжок вартістю 30000 грн., золотий кулон «Versace» вартістю 15000 грн., золоте кільце «Bulgari» вартістю 15000 грн., золотий набір з кільця та сережок з жемчугом вартістю 25000 грн., золотий набір з кільця та сережок з смарагдом вартістю 20000 грн., золотий набір з кільця з великим зеленим каменем та сережок вартістю 23000 грн., кільце з синім топазом вартістю 7000 грн., золотий ланцюжок із кулоном вартістю 7000 грн., золотий ланцюжок із кулоном вартістю 3000 грн., золоту підвіску вартістю 1000 грн., золотий браслет із підвісками вартістю 20000 грн., кільце вартістю 6000 грн., золоті сережки з діамантом та сапфіром вартістю 16000 грн., золотий ланцюжок вартістю 6000 грн., золоте кільце вартістю 10000 грн., золотий ланцюжок із підвіскою вартістю 20000 грн., срібний набір із сережок та кільця вартістю 6000 грн., брошку у вигляді павучка вартістю 300 грн., годинник фірми «Tissot» вартістю 15000 грн.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 з місця вчинення злочину пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду у великих розмірах на загальну суму 366300 грн.

Крім цього, 08.11.2018 року в період часу з 09.00 год. до 15.30 год. ОСОБА_6 шляхом підбору ключа проник в квартиру АДРЕСА_5 . Звідти він таємно, повторно викрав належне ОСОБА_14 майно, а саме: грошові кошти в сумі 14800 грн., браслет з білих перлин вартістю 500 грн., сережки вартістю 250 грн., сережку та лупу, які для потерпілої не представляють майнової цінності.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 з місця вчинення злочину пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми діями заподіяв потерпілій ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 15550 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, 25.12.2018 року приблизно о 02.30 год. ОСОБА_6 , шляхом підбору ключа, проник в квартиру АДРЕСА_6 . Звідти він таємно, повторно викрав належні ОСОБА_15 речі, а саме: золотий ланцюжок вартістю 2500 грн., золотий ланцюжок вартістю 2500 грн., срібний ланцюжок із підвіскою круглої форми вартістю 300 грн., металевий ланцюжок із підвіскою вартістю 150 грн., срібне кільце із чорним каменем вартістю 500 грн., срібне кільце вартістю 800 грн., срібне кільце із надписом «Спаси и сохрани» вартістю 300 грн., срібне кільце вартістю 750 грн., годинник жіночий «Kessaris» вартістю 270 грн., церковний оберіг, шкатулку, які для потерпілої не представляють майнової цінності.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 з місця вчинення злочину пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 8070 грн.

Не погоджуючись із вказаним вироком суду 1 інстанції адвокат ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі, разом із доповненнями до неї, просить скасувати вирок районного суду. При цьому посилається на те, що справа відносно нього сфальсифікована, вилучені з його квартири речі, на думку апелянта, були підкинуті працівниками поліції. Вказує, що у справі відсутні прямі докази його вини у скоєнні інкримінованих йому злочинів.

Адвокат ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі, просить вирок районного суду, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, скасувати та постановити виправдувальний вирок відносно його підзахисного.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що докази, на які посилається суд першої інстанції, жодним чином не підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину. Вказує, що ні один із потерпілих не бачив, що ОСОБА_6 безпосередньо викрадав належне їм майно. Також не встановлено жодних свідків злочину.

Зазначає, що поза увагою суду залишився той факт, що по жодному епізоду обвинувачення в ході огляду місця події не було вилучено ніяких слідів ОСОБА_6 , не проведено ніяких трасологічних, дактилоскопічних, генетичних експертиз.

На думку апелянта, із висновків трасологічних експертиз, які були покладені в основу вироку, неможливо встановити, чи саме тими пристроями, які були вилучені в ході обшуків, були відкриті замки конкретних квартир, з яких були вчинені крадіжки.

Також в своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказує і на те, що суд не перевірив доводи ОСОБА_6 щодо того, що вилучене в ході обшуку майно було підкинуто працівниками поліції. Крім того, вважає, що протоколи обшуків із затриманням його підзахисного, складені з порушенням ст.104,106, ч.3 ст.99 КПК України, оскільки оптичні диски, на яких зафіксовано його особистий обшук та обшук в помешканні, є копіями.

За вказаних обставин вважає, що посилання на протоколи впізнання потерпілих своїх речей є «плодами отруєного дерева».

Також, на думку апелянта, наявність викрадених речей може свідчити про склад іншого кримінального правопорушення, зокрема, передбаченого ст. 198, 396 КК України.

Одночасно зазначає і те, що протоколи за результатами проведення спостереження та відеозаписи до них не несуть ніякого доказового значення, крім того, не відповідають вимогам ст.104, ч.3 ст.99 КПК України.

Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників судового провадження не надходило.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали подані ними апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурора, який просив вирок районного суду залишити без зміни, а подані апеляційні скарги - без задоволення, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав наведених в апеляційних скаргах та обговоривши наведені у них доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Із зазначеної норми закону слідує, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази, як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують підсудного, проаналізувати їх, оцінити за своїм внутрішнім переконанням та дати остаточну оцінку, що ґрунтується на їх всебічному, повному й неупередженому дослідженні під час судового розгляду з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повній мірі.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому у великих розмірах, і кваліфікація його дій за ч.3, ч.4 ст. 185 КК України відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені з урахуванням як усіх об`єктивних, так і суб`єктивних факторів, що мали бути взяті до уваги при з`ясуванні дійсних обставин події, та ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах, які детально викладені у вироку і яким суд дав належну оцінку.

Перевіркою доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 щодо допущених судом першої інстанції порушень кримінального процесуального закону при судовому розгляді обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.3 та ч.4 ст.185 КК України встановлено, що викладені у вироку обставини підтверджуються дослідженими судом доказами, які в свою чергу є належними, допустимими та достатніми.

Так, суд першої інстанції поклав в основу обвинувального вироку показання потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які пдтвердили факт таємного викрадення їхнього майна та те, що виявлені та вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 речі, належать саме їм.

Оскільки ОСОБА_6 обвинувається у вчиненні саме таємного викрадення майна, то вищещаначені потерпілі не могли бути очевидцями вказаних подій, як про це вказує апелянт, а тому надали показання щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього провадження.

Підстав сумніватись та недовіряти показанням потерпілих у колегії суддів немає, оскільки вони були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та узгоджуються з безпосередньо дослідженими та ретельно перевіреними районним судом письмовими доказами, зокрема з: протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.08.2018 року, від 08.11.2018 року, від 08.01.2018 року, від 05.07.2018 року, від 25.12.2018 року (т.1 а.п.4, 66, 102,142, 219); протоколами огляду місця події від 27.08.2018 року, від 08.11.2018 року, від 08.01.2018 року, від 05.07.2018 року, від 25.12.2018 року, від 25.12.2018 року та відповідними таблицями ілюстрацій до них (т.2 а.п.5-19, т.1 а.п.67-85,103-111,143-168, 220-227, 228-242); протоколами пред`явлення речей для впізнання від 10.04.2019 року, від 29.01.2019 року, від 11.04.2019 року, від 15.04.2019 року, від 28.01.2019 року та фототаблицями до них(т.1 а.п.63-65, 89-92, 93-95, 96-98 а.п.99-101, 179-181, 182-184, т.2 а.п. 65-67, 68-70, 185-186); фотознімками викрадених речей, які надані потерпілою ОСОБА_11 (т.1 а.п.46-62); фотознімками викрадених речей, які надані потерпілою ОСОБА_14 (т.1 а.п.86-88); фотознімками викрадених речей, які надані потерпілою ОСОБА_12 (т.1 а.п.120-141); протоколами за результатами проведення спостереження за особою від 22.11.2018 року та від 02.01.2019 року та відеозаписами до них(т.1 а.п.194-202, а.п.213-217); рапортом (т.1 а.п.218); довідкою №1687 (т.2 а.п.94).

Крім вищевказаних письмових доказів винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується висновками експерта №168-К від 11.03.2019 року, №172-К від 13.03.2019 року, №0171-К від 13.03.2019 року, №59-К від 23.01.2019 року, а також протоколом затримання від 25.12.2018 року та протоколом обшуку від 25.12.2018 року й фототаблицею до нього.

Так, із висновку експерта №168-К від 11.03.2019 року вбачається, що циліндровий механізм, вилучений 27.08.2018 року під час огляду місця події з квартири АДРЕСА_4 , справний та працездатний. Пристрій, складений з предметів, які вилучені 25.12.2018 року під час затримання ОСОБА_6 , провертає циліндри в патронах циліндрового механізму замка вхідних дверей, вилученого під час огляду квартири АДРЕСА_4 , провертаючи при цьому поводок, тим самим наявна можливість замикати та відмикати замок. Складений пристрій призначений для відмикання замків з циліндровим механізмом з горизонтальною ключовою шпариною методом самоімпресії. Два пристрої, складені з предметів, які вилучені 25.12.2018 року в ході обшуку квартири АДРЕСА_7 , провертають циліндри в патронах циліндрового механізму замка вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , провертаючи при цьому поводок, тим самим наявна можливість замикати та відмикати замок. Складені пристрої призначені для відмикання замків з циліндровим механізмом з горизонтальною ключовою шпариною методом самоімпресії (т.1 а.п.21-44).

Із висновку експерта №172-К від 13.03.2019 року вбачається , що циліндровий механізм замка вхідних дверей, який вилучений 08.01.2018 року під час проведення огляду місця події квартири АДРЕСА_2 , справний та працездатний. Циліндровий механізм замка вхідних дверей, який вилучений 08.01.2018 року під час проведення огляду місця події з квартири АДРЕСА_2 , провертається пристроями складених з предметів, які вилучені під час затримання ОСОБА_6 , та предметів, які вилучені в ході обшуку квартири АДРЕСА_7 , в якій проживав ОСОБА_6 , що призначені для відмикання замків з циліндровим механізмом з горизонтальною ключовою шпариною методом самоімпресії, провертаючи при цьому поводок, тим самим отримуючи можливістю замикати та відмикати замок, механізмом якого він являється (т.1 а.п.114-119).

Із висновку експерта №0171-К від 13.03.2019 року встановлено, що циліндровий механізм, який вилучений 05.07.2018 року під час огляду місця події з квартири АДРЕСА_3 , справний та працездатний. Пристрій, складений з предметів, які вилучені 25.12.2018 року в ході обшуку квартири АДРЕСА_7 , провертає циліндри в патронах циліндрового механізму замка вхідних дверей, вилученого 05.07.2018 року в ході огляду місця події з квартири АДРЕСА_3 , провертаючи при цьому поводок, тим самим наявна можливість замикати та відмикати замок. Складений пристрій призначений для відмикання замків з циліндровим механізмом з горизонтальною ключовою шпариною методом самоімпресії (т.1 а.п.170-177).

Як вбачається з висновку експерта №59-К від 23.01.2019 року, циліндровий механізм, який вилучений 25.12.2018 року під час огляду місця події з квартири АДРЕСА_6 , справний та працездатний. Циліндровий механізм верхнього замка вхідних дверей квартири АДРЕСА_6 провертається відмичками, що вилучені 25.12.2018 року під час затримання ОСОБА_6 , які призначені для несанкціонованого відмикання замків з циліндровим механізмом з горизонтальною ключовою шпариною методом самоімпресії, провертаючи при цьому поводок, тим самим отримує можливість замикати та відмикати замок, механізмом якого він являється (т.2 а.п.49-64);

Доводи апелянта в частині, що стосується вищезазначених експертиз, не знайшли свого підтвердження, оскільки такі висновки є належними доказами у даному кримінальному провадженні, які в своїй сукупності між собою та іншими доказами підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Крім того, вказані вище висновки надані компетентними експертами, які були попереджені про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта за ст.384 КК України, в межах наданих їм повноважень.

Із протоколу затримання від 25.12.2018 року та додатків до нього вбачається, що під час затримання ОСОБА_6 виявлено грошові кошти, предмет схожий на ніж, ліхтарик, шкатулку, рукавиці, паспорт на ім`я ОСОБА_6 , каблучки, ланцюжки, годинник, поліетиленовий пакет з образом, відмички, черевики (т.2 а.п.1-19), а із протоколу обшуку від 25.12.2018 року та фототаблиці до нього, встановлено, що під час обшуку за фактичним місцем проживання обвинуваченого було вилучено коробки з відмичками, прибор для визначення дорогоцінності каменів, ключі для відкривання магнітних (кодових) замків, електричну вагу, рукавички, браслети, підвіску, жіночі кільця, сережки, гаманець, гроші, мобільні телефони, ноутбук та інші речі (т.2 а.п.24-46).

Апеляційним судом перевірено твердження захисника ОСОБА_7 щодо неналежності протоколу затримання ОСОБА_6 та протоколу обшуку, проте порушень норм кримінального процесуального закону колегією суддів не встановлено.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в судовому засіданні від 24.06.2020р. судом досліджувались саме оригінали технічних носіїв, на яких знаходяться відеофайли затримання особи та обшуку від 25.12.2018р., які зберігаються в матеріалах справи та відповідають вимогам ст.99, 105 КПК України. Будь-яких висновків експерта про те, що такі додатки до вказаних вище протоколів є копіями матеріали справи не містять, при цьому самі протоколи оформлені у відповідності до вимог ст.104 КПК України, а отже доводи сторони захисту є голослівними, а відтак підстав для визнання неналежними усіх похідних доказів, як про це йдеться в апеляційній скарзі захисника, немає.

Що стосується посилань в апеляційній скарзі на недопустимість і інших проведених слідчих (розшукових) дій, то вони носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент захисника ОСОБА_7 , викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

При цьому колегія суддів керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Беручи до уваги усе вищезазначене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що надані стороною обвинувачення докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, які зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством та є такими, що в своїй сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів.

Зазначені докази є узгодженими між собою та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають. При цьому місцевий суд правильно розцінив, що невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї провини є його способом захисту від пред`явленого обвинувачення, оскільки доводи сторони захисту спростовуються наведеними вище доказами в їх сукупності, сумніватися в об`єктивності яких у суду немає підстав.

Не знайшли свого підтвердження й посилання сторони захисту про те, що судом не перевірено показань обвинуваченого про те, що речі, які були викрадені в потерпілих, йому «підкинули». Так, із вироку суду вбачається, що таким доводам ОСОБА_6 було надано відповідну оцінку, з якою погоджується і колегія суддів.

Що стосується міри покарання, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції відповідно до вимог статей 50,65КК України та п.п.1,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України є тяжкими, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює, неодружений, являється громадянином Грузії. При цьому судом не встановлено наявності передбачених статтями 66, 67 КК України обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання не в максимальних розмірах, встановлених в санкціях ч.3 та ч.4 ст. 185 України. При цьому остаточне покарання було вірно призначено за правилами ч.1 ст. 70 КК України.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 є безпідставними та задоволенню не підлягають, а вирок суду є законним, обґрунтованим та відповідає вимогам ст.370 КПК України, а тому підстав для його зміни або скасування апеляційним судом не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ч.2 ст.376, ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 серпня 2020 року щодо ОСОБА_6 за ч.3 та ч.4 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, в той самий строк - з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

Виготовлено з автоматизованої системи

документообігу суду:

суддя Чернівецького апеляційного суду ( ОСОБА_1 )

(27.10.2020р. - дата засвідчення копії)