Ухвала
Іменем України

12 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 357/6431/19
провадження № 51-5111ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року та клопотання про поновлення строку касаційного оскарження судового рішення,

встановив:
Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року задоволено подання голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 про направлення заяви про самовідвід судді ОСОБА_6 у провадженні за заявою ОСОБА_4 про відвід слідчого судді у розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчих на досудовому розслідуванні кримінального провадження № 000011 до іншого суду. Матеріали зазначеного провадження направлено для розгляду до Володарського районного суду Київської області.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року відмовлено в задоволені заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 не погоджується із вищезазначеними судовими рішеннями, стверджує про їх незаконність та необґрунтованість.
Крім того, скаржник подав на адресу суду клопотання, в якому просить поновити йому строк касаційного оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року, при цьому стверджує, що з об`єктивних причин зі змістом судового рішення мав можливість ознайомитися лише 09 липня 2020 року, про що наводить відповідні аргументи.
Перевіривши клопотання про поновлення строку та касаційну скаргу на дотримання вимог кримінального процесуального закону, Суд дійшов наступних висновків.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 оскаржує, у тому числі, ухвалу Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року та наводить доводи, які, на його думку, обґрунтовують допущені судом порушення.
Разом з тим, як вже неодноразово наголошувалося скаржнику в ухвалах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16, 24 та 29 жовтня, 28 листопада, 19 та 26 грудня 2019 року, 11 січня 2020 року вказане судове рішення не може бути предметом касаційного розгляду, оскільки подальшому кримінальному провадженню не перешкоджає. З огляду на що, ОСОБА_4 неодноразово було відмовлено у відкритті касаційного провадження.
З огляду на викладене та враховуючи приписи статті 424 Кримінальногопроцесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що у відкриті касаційного провадження у цій частині слід відмовити на підставі пункту 1 частини 2 статті 428 КПК, з підстав аналогічних вищенаведеним, про що вкотре наголошує скаржнику.
Така позиція суду повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

Що стосується заявленого клопотання про поновлення строків касаційного оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року, то слід зазначити наступне.
Відповідно до частини 1 статті 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Враховуючи пункт 3(b) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує особі "мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту", колегія суддів вважає наведені ОСОБА_4 обставини поважними причинами пропуску процесуального строку, які позбавили скаржника можливості вчасно звернутися із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року, а тому дійшла висновку, що його слід поновити.
Що стосується доводів касаційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Касаційна скарга у цій частині за формою та змістом відповідає вимогам статті 427 КПК.
З касаційної скарги убачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Керуючись частинами 1, 2 статті 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року.

Клопотання ОСОБА_4 задовольнити, поновити йому строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3