Справа № 194/1377/20
Номер провадження № 1-кс/194/299/20
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

25 листопада 2020 року м. Тернівка

Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю прокурора Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 , при секретарі судового засідання ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Тернівського ВП ПВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-28 березня 2019 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ст. ст. 75, 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

-19 червня 2019 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ст. ст. 75, 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, з іспитовим строком 2 роки 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Тернівського ВП ПВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , 24 жовтня 2020 року в період часу з 22-00 год. по 23-40 год., знаходився в якості гостя у будинку АДРЕСА_3 , де перебував по запрошенню господарки будинку ОСОБА_7 , з якою спільно вживали спиртні напої. Під час спільного вживання спритних напоїв з ОСОБА_7 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону Huawei Y7 2019, 3/32 GB Aurora Blue, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 . З метою доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_5 , впевнившись у тому, що за його діями ОСОБА_7 не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно, з поверхні столу у кухонній кімнаті будинку АДРЕСА_3 , викрав чуже майно, що належить ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон Huawei Y7 2019, 3/32 GB Aurora Blue, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 вартість якого становить 2774,34 грн., чим заподіяв ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму. З викраденим майном ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на свій розсуд.

У діях підозрюваного ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Прокурорв судовому засіданні підтримав клопотання слідчого щодо обрання у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Також, зазначив, що підозрюваний, вчинив злочин в період іспитового строку, раніше судимий, на розгляді в Тернівському міському судді знаходиться кримінальне провадження за ч. 2 ст. 185 КК України. Отже, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення, може переховуватися від слідства та суду та буде перешкоджати кримінальному провадженню, просив суд застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи також, що санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання тільки у вигляді позбавлення волі.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В порядку ст. 208 КПК України не затримувався.

Вислухавши підозрюваного, прокурора, дослідивши доводи клопотання та надані письмові докази, приходжу до наступного висновку.

Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2020 року за №0000330 за ч. 2 ст. 185 КК України.

20 листопада 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В порядку ст.208 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 не затримувався.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 25 жовтня 2020 року, протоколом огляду місця події від 25 жовтня 2020 року, протоколами огляду предмету від 06 листопада 2020 року, протоколами допитів свідків ОСОБА_8 від 11 листопада 2020 року, ОСОБА_9 від 13 листопада 2020 року та ОСОБА_10 від 13 листопада 2020 року, протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 13 листопада 2020 року, постановою про визнання в якості речового доказу від 13 листопада 2020 року.
Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об'єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов'язана мати докази, достатні для пред'явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов'язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред'явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою. Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року, де суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року де суд зазначив «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування»; у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, де суд зазначив «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Таким чином, враховуючи вимоги ст.ст. 177,178,183 КПК України та те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який у відповідності зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за який передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі, вважаю, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України, він не працює, на утриманні нікого немає, що вказує на відсутність у нього міцних сімейних та соціальних зв`язків в м. Тернівка, за місцем проживання характеризується негативно, згідно пред`явленої підозри вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 червня 2019 року, за яким його було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, відносно нього на розгляді в Тернівському міському суді знаходиться кримінальне провадження за ч. 2 ст. 185 КК України, захворювань, які б перешкоджали йому перебувати в місцях попереднього ув`язнення не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, таким чином менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам, як те, що підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Отже є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

З урахуванням вище переліченого, слідчий суддя вважає, що не має підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Отже в задоволенні клопотання підозрюваного про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід відмовити.

Однак з урахуванням зазначеного та враховуючи підстави та обставини передбачені ст. 177,178,182,183 КПК України, вважаю за необхідне визначати ОСОБА_5 розмір застави у вигляді двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент застави, тобто 43940,00 грн.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 32, 131, 132, 176, п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177, 178, 183- 184, 193-194, 196-197, 369, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, відмовити.

Клопотання слідчого Тернівського ВП ПВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23-59 годин 22 січня 2021 року.

Ухвала слідчого судді діє до 23-59 годині 22 січня 2021 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 підлягає направленню до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» м. Дніпро у Дніпропетровській області.

Відповідно до ст. 183 КПК України визначити ОСОБА_5 розмір застави, достатньої для виконання підозрюваного обов`язків, передбачених КПК України в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 43940 грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем)на рахунок: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26239738, Банк отримувача ДКСУ м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0017442.

Призначення платежу: застава згідно КПК по справі 194/1377/20 (провадження № 1-кс/194/299/20).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти такі обов`язки: прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; не відлучатися з м. Тернівка Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1