Справа № 157/1473/20 Провадження №11-сс/802/635/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

власника тимчасово вилученого майна - ОСОБА_7 ,

представника тимчасово вилученого майна - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 02 листопада 2020 року, в рамках кримінального провадження №0000404 від 30.10.2020 року,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернувся суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, а саме: на дев`ять стовбурів дерев, породи сосна сироростуча, діаметрами в товщій їх стороні 38 см, 40 см, 39 см, 50 см, 32 см, 37 см, 60 см, 50 см, 33 см, і довжиною 11 м, 12 м, 12 м, 10 м, 9 м, 11 м, 11 м, 9 м, 11 м, загальною кубомасою близько 5 куб.м; на належні на праві власності ОСОБА_7 гужову підводу на гумовому ходу із упряжжю до останньої (лійці, хомут, дугу), кобилу коричневої масті із плямами шерсті білого кольору на морді спереду та 4-х лапах від копит до колін, чохол на шину бензопили «STIHL».
В обґрунтування клопотання зазначає, що СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0000404, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 29 жовтня 2020 року близько 21 год. ОСОБА_7 знаходячись у лісовому масиві 13 кварталу 31 виділу Боровненського лісництва ДП СЛАП «Камінь-Каширськагроліс», що поблизу с.Боровне Камінь-Каширського району, використовуючи бензопилу, умисно здійснив незаконну порубку дев`яти дерев породи сосна. При виїзді на місце події слідчо-оперативної групи, слідчим з 29 на 30 жовтня 2020 року упродовж часу з 22 год. 42 хв. по 01 год. 39 хв. було проведено огляд місця події у лісовому масиві 13 кварталу 31 виділу Боровненського лісництва ДП СЛАП «Камінь-Каширськагроліс», що поблизу с.Боровне Камінь-Каширського району, в ході якого виявлено дев`ять свіжозрізаних пнів дерев породи сосна сироростуча, діаметрами 38 см, 40 см, 39 см, 50 см, 32 см, 37 см, 60 см, 50 см, 33 см; стовбури дев`яти зрізних дерев породи сосна сироростуча із такими ж діаметрами в товщій їх стороні, з довжинами 11 м, 12 м, 12, 10 м, 9 м, 11 м, 11 м, 9 м та 11 м, загальною кубомасою близько 5 куб.м, та гужову підводу на гумовому ходу із упряжжю до останньої (лійці, хомут, дугу), на якій лежали чохол на шину бензопили «STIHL» та пластикова пляшка об`ємом 2 літри, заповнена 1/3 рідиною, зовні схожою на спиртне, а також виявлено кобилу коричневої масті із плямами шерсті білого кольору на морді спереду та 4-х лапах від копит до колін.
Всі вищевказані речі та предмети, окрім свіжозрізаних пнів, було вилучено і згідно з постановою слідчого від 30.10.2020 року визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.
Як показав в ході допиту в якості свідка ОСОБА_10 29 жовтня 2020 року близько 20 год. 30 хв. він знаходився вдома за місцем свого постійного проживання і в цей час почув, як у 200-300 метрах у стороні с.Житнівка лунав звук бензопили, у зв`язку з чим він підійшов на початок лісового масиву, де розпочинається 13 квартал Боровненського лісництва та справа від автодороги помітив силуети трьох людей і прив`язаного до дерева коня із гужовою підводою, і наблизившись до осіб, що там знаходилися, запитав, що ті там роблять, на що отримав відповідь, що це не його справа. При цьому свідок ОСОБА_10 впізнав голос особи, що відгукнулася, цією особою був ОСОБА_7 , якого він добре знає, оскільки проживає з ним по сусідству і той є його родичем. В подальшому, як показав свідок, ОСОБА_7 став нецензурно виражатись в його сторону та наказував піти геть, останній тримав у руках бензопилу і продовжував пиляти дерева. Коли свідок зрозумів, що не зможе з ними нічого подіяти, то пішов додому та розповів про дану подію своєму батькові ОСОБА_11 , який в свою чергу повідомив про даний факт до поліції. Показання свідка ОСОБА_10 повністю підтвердив допитаний в якості свідка майстер лісу Боровненського лісництва ОСОБА_12 , який, зокрема, показав, що близько 21 год. 10 хв. під час позапланового рейду у своєму обході (13 кварталі 31 виділі Боровненського лісництва) виявив незаконну порубку дерев породи сосна сироростуча, яку вчиняв на його очах ОСОБА_7 , при цьому саме останній в руках тримав бензопилу та проводив спилювання дерев, а інші дві особи стояли поруч та спостерігали, а помітивши його (свідка), почали тікати у невідомому напрямку разом із бензопилою у руках. На місці події лише залишились спилянні 9 дерев породи сосна сироростуча та прив`язаний до дерева кінь (кобила) коричневої масті із гужовою підводою. Наявні у матеріалах кримінального провадження дані дають достатні підстави вважати, що вказана лісодеревина була предметом вчинення злочину, а гужова підвода та кобила засобом його вчинення, і ці речі зберегли на собі сліди злочину та мають значення для подальшого проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження, проведення їх детальних оглядів, судових екологічних експертиз, а тому з метою забезпечення їх збереження, перешкоджанню приховування, пошкодження, знищення, втрати, перетворення, передачі на них належить накласти арешт.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 02 листопада 2020 року вказане клопотання задоволено частково.
Накладено арешт на тимчасово вилучені 29 - 30 жовтня 2020 року під час проведення огляду місця події у лісовому масиві 13 кварталу 31 виділу Боровненського лісництва ДП СЛАП «Камінь-Каширськагроліс»: дев`ять стовбурів дерев породи сосна сироростуча, діаметрами в товщій їх стороні 38 см, 40 см, 39 см, 50 см, 32 см, 37 см, 60 см, 50 см, 33 см і довжиною 11 м, 12 м, 12 м, 10 м, 9 м, 11 м, 11 м, 9 м, 11 м, загальною кубомасою близько 5 куб.м, гужову підводу на гумовому ходу із упряжжю до неї (лійці, хомут, дугу) та чохол на шину бензопили «STIHL», заборонивши відчуження, користування та розпорядження цим майном.
Також накладено арешт на кобилу коричневої масті із плямами шерсті білого кольору на морді спереду та на чотирьох лапах від копит до колін, заборонивши відчуження та розпорядження цим майном. При цьому, кобилу коричневої масті із плямами шерсті білого кольору на морді спереду та на чотирьох лапах від копит до колін передано ОСОБА_7 на відповідальне зберігання.
В решті клопотання слідчого відмовлено.
Накладаючи арешт на вищевказане майно, слідчий суддя вказав, що дане майно є тимчасово вилученим, відповідає критеріям, визначеним у ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, тому з метою збереження речових доказів, повного всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин провадження, воно підлягає арешту.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати через її необґрунтованість та незаконність Вказує, що слідчий не довів доводів про причетність належного йому майна, а саме - кобили та підводи із упряжжю до неї, до вчинення злочину відомості щодо якого внесено до ЄРДР під №0000404. Зазначає, що він не може фізично працювати бензопилою через травму хребта внаслідок якої отримав 2 групу інвалідності. В суді першої інстанції він пояснював, що кобилу та підводу передав у користування ОСОБА_13 , який у вечірню пору доби прийшов у стані алкогольного сп`яніння та повідомив, що загубив коня коли вивозив сміття до лісового масиву. Відправившись на пошуки свого коня, він помітив, що при виїзді із села на дорозі стояв службовий автомобіль поліції, а неподалік нього стояв кінь з підводою. Коли він підійшов і намагався забрати коня додому, то до нього підійшов працівник поліції та не дозволив цього зробити, і при цьому поклав на підводу чохол від бензопили. Крім того, вважає, що підставою для затримання належного йому майна були покази ОСОБА_10 , його батька ОСОБА_11 та майстра лісу ОСОБА_12 , однак вважає, що їх покази є недостовірними.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_7 , який підтримав апеляцію у повному обсязі, прокурора та слідчого, які вважають скаргу безпідставною, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

З апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_7 фактично оскаржує судове рішення в частині задоволення клопотання про накладення арешту на гужову підводу на гумовому ходу із упряжжю до неї (лійці, хомут, дугу) та кобилу коричневої масті із плямами шерсті білого кольору на морді спереду та на чотирьох лапах від копит до колін. В іншій частині судове рішення не оскаржується, а тому апеляційному перегляду відповідно до положень ст.404 КПК України не підлягає.
За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Арештом майна відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно (гужову підводу із упряжжю до неї та кобилу) слідчим суддею дотримані.
З матеріалів клопотання вбачається, що в даний час СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження 30.10.2020 року внесеного до ЄРДР під №0000404 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
Встановлено і те, що в період з 29-30.10.2020 року було проведено огляд місця події, а саме - у лісовому масиві 13 кварталу 31 виділу Боровненського лісництва ДП СЛАП «Камінь-Каширськагроліс», що поблизу с.Боровне Камінь-Каширського району, в ході якого виявлено та вилучено дев`ять свіжозрізаних пнів дерев породи сосна сироростуча, діаметрами 38 см, 40 см, 39 см, 50 см, 32 см, 37 см, 60 см, 50 см, 33 см; стовбури дев`яти зрізних дерев породи сосна сироростуча із такими ж діаметрами в товщій їх стороні, з довжинами 11 м, 12 м, 12, 10 м, 9 м, 11 м, 11 м, 9 м та 11 м, загальною кубомасою близько 5 куб.м, та гужову підводу на гумовому ходу із упряжжю до останньої (лійці, хомут, дугу), на якій лежали чохол на шину бензопили «STIHL» та пластикова пляшка об`ємом 2 літри, заповнена 1/3 рідиною, зовні схожою на спиртне, а також кобилу коричневої масті із плямами шерсті білого кольору на морді спереду та 4-х лапах від копит до колін.
Вказані колоди дерев, гужова підвода із упряжжю до неї, кобила та чохол на шину бензопили постановою слідчого СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 від 30.10.2020 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000404.
Доводячи підставність поданого клопотання про накладення арешту, зокрема на вказані гужову підводу з упряжжю та кобилу слідчий в своєму клопотанні, а прокурор в ході його розгляду вказували про те, що вони є знаряддям вчинення злочину, тобто для перевезення предмету злочину - лісодеревини, та відповідають критеріям, визначеним у ст.ст.98, ч.2 ст.167 КПК України у зв`язку з чим і були визнані речовими доказами. А тому, саме з метою збереження речових доказів, перешкоджанню їх приховуванню, пошкодженню, знищенню, втрати, перетворенню або передачі, просив накласти арешт на це майно.
Проаналізувавши вищевикладене та дослідивши матеріали провадження апеляційний суд вважає, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт у поданому до місцевого суду клопотанні, зокрема гужова підвода з упряжжю та кобила, дійсно можуть бути доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000404, оскільки відповідають критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України підлягають арешту - з метою збереження речових доказів.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно в оскаржуваній його частині (щодо гужової підводи з упряжжю та кобилу), прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування, як того просить апелянт - немає.
Посилання апелянта ОСОБА_7 як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали на те, що слідчий та прокурор не наводять доводів та не надають доказів про причетність належних йому гужової підводи з упряжжю та кобили до вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України у кримінальному провадженні №0000404, на увагу суду не заслуговують, оскільки воно спростовується матеріалами провадження. Зокрема, відповідно до протоколу огляду місця події, гужова підвода з упряжжю та кобила виявлені були поряд із свіжозрізаними деревами, до спилювання яких, як вбачається із письмових пояснень свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , може бути причетний ОСОБА_7 .

При цьому, твердження ОСОБА_7 про неправдивість чи недостовірність показань вищевказаних свідків, в ході апеляційного розгляду провадження свого логічного підтвердження будь-якими доказами не знайшли.

Не підтвердив ОСОБА_7 жодним доказом і того, що він кобилу передавав у користування іншій особі - ОСОБА_13 , який її загубив при вивезенні сміття.

Таким чином, вищевказані посилання апелянта та усі інші його доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу суду, оскільки фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин провадження та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

З урахуванням вищенаведених мотивів, апеляційний суд не вбачає жодних законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення слідчого судді в оскаржуваній його частині.

Не вбачає апеляційний суд і будь-яких порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді в оскаржуваній частині з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, апеляційну скаргу власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді, - без змін.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 407, 376, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 02 листопада 2020 року, в рамках кримінального провадження №0000404 від 30.10.2020 року в даному провадженні, - без змін.
Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді