Справа № 561/281/20
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

01 вересня 2020 року смт Зарічне

Слідчий суддя Зарічненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , начальника Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , начальника слідчого відділення Зарічненського відділення поліції Вараського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника слідчого відділення Зарічненського відділення поліції Вараського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , непрацюючого, пенсіонера, розлученого, інваліда другої групи, раніше не судимому, у кримінальному провадженні № 0000065 від 20 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів клопотання 20 квітня 2020 року, приблизно об 13:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою з`ясування стосунків щодо викрадення у нього раніше потерпілим ОСОБА_7 грошових коштів, увійшовши всередину житлового будинку, де останній проживає, що за адресою АДРЕСА_2 , помітив ОСОБА_8 на дивані у спальній кімнаті, усвідомив, що ОСОБА_7 не зможе чинити активний опір, у ОСОБА_5 раптово виник умисел його вбити.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, спрямованих на умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, бажаючи позбавити життя ОСОБА_7 , взяв в ліву руку господарську сокиру, яку виявив в приміщенні будинку, тримаючи її в лівій руці за дерев`яне сокирище, оскільки права верхня кінцівка обмежена в рухливості та належним чином не функціонує, підійшов до дивана, на якому лежав потерпілий, та умисно наніс лезом металевої ударної частини сокири один удар в потиличну ділянку голови ОСОБА_7 , а також два удари в ліву скронево-потиличну ділянку голови, в результаті чого заподіяв ОСОБА_7 три рубані рани голови та два відкриті переломи кісток склепіння черепа зліва з ушкодженням твердої мозкової оболонки та крововиливами в речовину і під оболонки головного мозку обмеженого характеру (ліва гемісфера), внаслідок чого потерпілий втратив видимі ознаки життєдіяльності.

Після цього, ОСОБА_5 , вважаючи, що ударами леза сокири заподіяв смерть ОСОБА_7 , аби приховати знаряддя злочину та спосіб його скоєння, частини сокири помістив в пічку, яка знаходилась в тій же кімнаті будинку та підпалив будинок, запаливши (постіль та пір`яну подушку) на яких лежав ОСОБА_7 , внаслідок чого ОСОБА_7 отримав опіковий шок, опіки дихальних шляхів, опіки м`яких тканин тіла 2-3-4 ступеня (вище 50% поверхні тіла) термічним агентом полум`ям, ушкодження внаслідок контакту з вогнем, димом та полум`ям, що призвело до смерті ОСОБА_7 , а сам ОСОБА_5 , будучи непоміченим сторонніми особами, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, вийшов з будинку та пішов у невідомому напрямку.

Таким чином, за версією органів досудового розслідування, умисні та протиправні дії ОСОБА_5 за даним фактом, які виразилися в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_7 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

28 серпня 2020 року о 17 год. 48 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий у клопотанні, просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, мотивуючи клопотання тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років з метою запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків.

Начальник СВ Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , в судовому засіданні клопотання підтримав, навівши мотиви зазначені у ньому, просив його задовольнити та зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, наявними є ризики, передбачені п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України. Навів обставини, передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, необхідні для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав,зазначивши, що наявні ризики, а саме підозрюваний може впливати на свідків.а також усвідомлюючи можливість призначеного покарання ухилятись чи переховуватись від явки до слідчого чи суду.
Підозрюваний ОСОБА_5 в силу стану здоров`я просив відмовити в задоволенні клопотання для можливості продовжити лікування.
Захисник ОСОБА_6 подав до початку судового засідання клопотання у якому просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та прокурора, просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Зокрема, просить суд врахувати відсутність доведених слідчим ризиків, характеризуючі дані на підозрюваного, який є інвалідом з паралізованою правою частиною тіла, стан його здоров`я, а саме встановлену інвалідність та необхідність лікування.
Заслухавши думку учасників розгляду клопотання вивчивши матеріали клопотання доходжу наступного висновку.
Так, згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження (а. с. 4) вбачається, що 20 квітня 2020 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (кримінальне провадження № 0000065).
Положеннями ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий, прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий довів обґрунтованість підозри, висунутої ОСОБА_5 (сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення), про що свідчать, зокрема:

- протокол огляду місця події від 20 квітня 2020 року (а. с. 7-8), згідно якого на місці події в одній із кімнат житлового будинку домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився на дивані в положенні лежачі на спині,. На тілі виявлено тілесні ушкодження у вигляді опіків тіла, внаслідок дії високої температури (вогню) та три рани голови.

- протокол додаткового огляду місця події від 20 квітня 2020 року (а. с. 9 10) в ході якого було виявлено та вилучено дерев`яне топорище з металевою ударною частиною (сокиру);

- висновок експерта № 85 від 20 квітня 2020 року, згідно якого безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 стала важка, несумісна з життям опікова травма: у вигляді масивних опіків дихальних шляхів, обширних опіків 2,3,4 степені, звище 50% поверхні тіла, що в короткий проміжок часу, попередньо моменту настання смерті, - зумовила гостру дихальну недостатність (дія диму), розвиток опікового шоку, припинення функцій центральної нервової системи, зупинку серцевої діяльності та дихання; Також, при судово-медичній експертизі на тілі трупа ОСОБА_7 виявлені ушкодження у вигляді:

1) двох рубаних ран в межах скронево-потиличної ділянки голови зліва двох «лінійних» наскрізних переломів лускової частини потиличної кістки зліва, з незначними крововиливами в м`які тканини голови з боку внутрішньої поверхні (в межах ран), ушкодженням твердої мозкової оболонки, з обмеженими незначними крововиливами під м`які мозкові оболонки потиличної долі лівої гемісфери (головного мозку);

2) рубаної рани потиличної ділянки голови (в межах каркової лінії) з червоними крововиливами по краях рани та незначними крововиливами в м`які тканини голови в межах рани, з незначним « сколом» зовнішньої кісткової пластинки;

3) масивних опіків дихальних шляхів, обширних опіків 2,3,4 степені, звище 50% поверхні тіла термічним агентом полум`ям.

Ушкодження, вказані в п.п. 1,2, згідно висновку експерта виникли внаслідок травматичних (рубаючих) дій, доволі важким знаряддям із загостреним краєм (лезом) на зразок леза сокири, ймовірно були заподіяні потерпілому в швидкій послідовності одне за одним (незадовго до моменту настання смерті), ймовірніше всього, коли потерпілий знаходився у горизонтальному (близько до такого) положенні тіла і міг бути обернений лівою задньо-боковою поверхнею голови до руки нападника.

Ці ушкодження в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя людини в момент їх заподіяння.

Ушкодження, зазначені в п. 3 у вигляді опікових травм виникли внаслідок дії термічного агента полум`я в короткий проміжок часу, попередньо моменту настання смерті. Сукупність вказаних ушкоджень також має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя людини в момент їх заподіяння

Аналізуючи даний конкретний випадок, експерта вказав, що основним комплексом ушкоджень, які призвели до безпосередньої причини смерті є комплекс ушкоджень, що виникли внаслідок дії полум`я, але, ушкодження в ділянці волосистої частини голови у вигляді рубаних ран, в своїй сукупності також являються небезпечними для життя і могли в своєму клінічному перебігу за певних умов призвести до смертельного наслідку.

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 , який надав показання про те, що в день вбивства ОСОБА_7 , а саме 20 квітня 2020 року, об 15:01 год. до нього на мобільний телефон подзвонив ОСОБА_5 , який сказав для нього, що це він наніс три удари сокирою по голові ОСОБА_7 та підпалив його, а в подальшому непоміченим покинув місце злочину. Також в подальшому повідомив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 напередодні смерті ОСОБА_7 вживали алкогольні напої за грошові кошти ОСОБА_5 . Крім того, свідок надав показання, що ОСОБА_5 підозрював ОСОБА_7 у викраденні частини його грошових коштів;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 , яка є продавцем магазину Продукти, що в с. Іванчиці Pарічненського району Рівненської області. Згідно показань свідка, ОСОБА_5 розповідав, що ОСОБА_7 викрав в нього грошові кошти.

- висновком експерта № 88 за результатами судово - молекулярно-генетичної експертизи, згідно якого, на металевій ударній частині сокири вилученої з будинку за місцем проживання ОСОБА_7 виявлено кров людини та встановлено її генетичні ознаки, які збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 . На поверхнях наданого на експертизу, вилученого з будинку за місцем проживання ОСОБА_7 дерев`яного топорища виявлено клітини з ядрами, генетичні ознаки яких містять генетичні ознаки зразків букального епітелію ОСОБА_5 .

Таким чином, на даній стадії слідчий та прокурор навели переконливі факти того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні правопорушення, яке йому інкримінується.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та часткове існування ризиків, зазначених у клопотанні, однак вважає недоведеним факт недостатності підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Проте, вважає необґрунтованим для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризик щодо незаконного впливу на свідків, оскільки допит свідків у кримінальному провадженні відбувся, незаконний вплив на яких не доведений і ґрунтується лише на декларативних заявах слідчого щодо можливості такої поведінки підозрюваного та не зазначено у який спосіб можливий такий вплив. Слідчий суддя враховує, що з часу вчинення кримінального правопорушення минув значний проміжок часу та раніше з 20 квітня 2020 року підозрюваний не допускав порушення процесуальних обов`язків. В судовому засіданні слідчий визнав той факт, що підозрюваний з`являється на виклики органу досудового розслідування.

Рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, що узгоджується з вимогами ч. 5 ст. 9 КПК України.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі Вренчев проти Сербії).

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не враховано, що ОСОБА_5 є інвалідом другої групи з 26 вересня 2018 року довічно та йому рекомендовано Д нагляд невропатолога, що підтверджується довідкою до акта МСЕК серії АВ № 0960192 (а. с. 56). Слідчий суддя враховує позицію захисника про можливість призначення легшого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням ОСОБА_5 під вартою, що обумовлюють інші надані захисником до початку розгляду клопотання медичні документи, як от: виписка з медичної картки хворого ОСОБА_5 (а. с. 49), довідка № 400 КНП Зарічненська ЦРЛ від 31 серпня 2020 року (а. с. 50), якими доводиться наявність у ОСОБА_5 ураження центральної нервової системи, після перенесеної черепно мозкової травми у 2012 році і як наслідок порушення функцій центральної нервової системи. Крім того за результатом психологічного обстеження підозрюваного від 18 вересня 2018 року, складеного КЗ Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення Рівненської обласної ради (а. с. 58) у нього значно знижений рівень інтелектуального розвитку, що доводить потребу підозрюваного у отриманні лікування, а також можливість визнання його неосудним, за умови доведення цього стану судовим експертом.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваному ОСОБА_5 слід обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_11 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, даних про його особу, який раніше не судимий, є інвалідом другої групи загального захворювання має постійне місце реєстрації і проживання, позитивно характеризується по місцю проживання, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також зважаючи на доведеність слідчим, прокурором наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя враховує, що підозрюваний має постійне місце праці та на утриманні малолітню дитину та дружину, яка навчається, а відтак, з метою реалізації права підозрюваного на працю та утримання сім`ї, підстави для застосування цілодобового домашнього арешту відсутні.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 184, 193-194, 196-197, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У клопотанні начальник слідчого відділення Зарічненського відділення поліції Вараського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю та жителю АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком 60 діб, починаючи з 01 вересня 2020 року по 30 жовтня 2020 року без використання електронних засобів контролю.

Застосувати до ОСОБА_5 наступні обмеження:

-заборонити покидати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22:00 години до 08:00 години ранку;

-не відвідувати місця продажу та розпивання алкогольних напоїв, бари, кафе, ресторани, паби;

-прибувати до слідчих Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП у Рівненській області та суду за першою вимогою;

-не відлучатися за межі території с. Іванчиці та смт Зарічне без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали становить з 01 вересня 2020 року по 30 жовтня 2020 року включно.

Виконання даної ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1