Ухвала

18 грудня 2020 року
м. Київ
Справа № 467/1156/16-к
Провадження № 51-6095 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2019 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року щодо останнього,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Однак, касаційна скарга не відповідає вимогам передбаченим ст. 427 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Проте, цих положень кримінального процесуального закону захисником у касаційній скарзі не дотримано.
Як убачається зі змісту касаційної скарги захисник просить змінити оскаржувані судові рішення в частині призначеного судом покарання засудженому. Як на підстави для зміни судом касаційної інстанції оскаржуваних судових рішень захисник посилається на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого та формально, на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, однак в обґрунтування своїх вимог взагалі не наводить доводів та підстав щодо необхідності пом`якшення засудженому ОСОБА_5 покарання.

Також, у касаційній скарзі захисник не вказує на конкретні порушення закону, які були порушені апеляційним судом при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, з огляду на статті 412, 419 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі.

На виконання вказаних вимог захисником в скарзі вказано, що вона просить касаційний суд розглянути скарги без її участі, проте таке прохання захисника суперечить положенням ч. 1 ст. 52 КПК України, згідно з яких участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

У зв`язку із зазначеним, керуючись положеннями ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, надавши їй десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду захисником має бути підтверджено, що не пропущено цей строк.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2019 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року щодо останнього, залишити без руху, надавши десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3