Справа № 199/352/21
ВИРОК
іменем України
2021 року січня місяця 25 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0001512 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2020, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, українця, із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх і непрацездатних не маючого, проживаючого без реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.10.2007 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст. ст. 75,76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 04.06.2008Бабушкінським районним судом

м. Дніпропетровська за ч.2 ст.190, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців;

- 18.04.2012 Індустріальним районним судом

м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді арешту строком 6 місяців;

-08.10.2012 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.190, ч.2 ст. 309, ч.1 ст.263, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням призначеного Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 18.04.2012, остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки; Згідно ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровській області від 09.07.2014 на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 звільнений 17.07.2014.

-15.01.2016 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі;
-27.12.2016 Самарським районним судом

м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 390 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік. На підставі ч.2 ст.71, ст.72 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.01.2016 до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 1 місяць. 27.12.2017 звільнений з Селідовської ВК №82 по відбуттю строку покарання;
27.05.2019 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік. 13.02.2020 звільнений з Солонянської ВК № 21 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.2 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знов вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 11.08.2020 близько о 12.00 годин, ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні відділення № 63, ТОВ «Нова Пошта», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд.14, побачив на столі термінал збору даних марки «Zebra» модель МС2180 -MS01E0А, який обрав об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, у ОСОБА_3 , в той же час та місці, раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а саме: терміналу збору даних марки «Zebra» модель МС2180 -MS01E0А, який належить ТОВ «Нова Пошта». Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, ОСОБА_3 , 11.08.2020 близько 12.02 годині, перебуваючи в приміщенні відділення № 63, ТОВ «Нова Пошта», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд.14, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, шляхом вільного доступу, таємно викрав вищевказаний термінал збору даних марки «Zebra» модель МС2180 -MS01E0А, який знаходився на прилавку. Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , утримуючи термінал збору даних марки «Zebra» модель МС2180 -MS01E0А в руках, залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ТОВ «Нова Пошта», матеріальну шкоду на загальну суму 11076 гривень 80 копійок.

Умисні дії, ОСОБА_3 , що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 у суді.
Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчиненого ним кримінального правопорушення. ОСОБА_3 пояснив, що він 11.08.2020 близько о 12.00 годині, перебував в приміщенні відділення № 63, ТОВ «Нова Пошта», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд.14, де побачив на столі термінал збору даних, який таємно викрав, та з місця вчинення правопорушення зник.

ОСОБА_3 просив суд суворо не карати, врахувати щиросерде каяття.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, окрім визнання ним своєї вини, письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.
Так, 11.12.2020 до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину звернулась керівник відділу ТОВ «Нова Пошта» ОСОБА_5 , та прохала вжити заходи до невідомої особи, яка вчинила крадіжку майна ТОВ «Нова Пошта».

Згідно протоколу огляду від 12.12.2020 року у присутності двох понятих та свідка ОСОБА_6 , за адресою м. Дніпро, вул. Малиновського, 34, останній добровільно видав сканер марки «Zebra» чорного кольору, пояснивши, що купив його у невідомої особи. Під час огляду вказаний сканер був вилучений.

Відповідно до постанови слідчого від 14.12.2020 року про визнання речовим доказом і вирішення питання про його зберігання, визнано в якості речового доказу сканер марки «Zebra» чорного кольору, та вирішено повернути за належністю керівнику відділку ТОВ «Нова Пошта» - ОСОБА_5 .

За результатами Висновку експерта № 4130 від 14.12.2019 станом на момент вчинення кримінального правопорушення ринкова вартість викраденого майна, а саме: сканер марки «Zebra» - становить 11076,80 гривень.

Відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.12.2020, свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 впізнали чоловіка на фото під №3 та №1, відповідно, на якому зображений ОСОБА_3 , як особу, яка 11.08.2020 року здійснила крадіжку у ТОВ «Нова Пошта».
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.12.2020, свідок ОСОБА_6 впізнав чоловіка на фото під №4, на якому зображений ОСОБА_3 , як особу, яка наприкінці літа 2020 року продала йому сканер марки «Zebra».

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного в суді обвинуваченого у суду немає, оскільки ОСОБА_3 суду пояснив, що він добре розумів протиправність своїх дій, як і добре розумів їх наслідки.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Суд не відносить до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки його каяття і сприяння розкриттю злочину висловлене вже після викриття його злочинних дій, та продиктоване бажанням пом`якшити персональну відповідальність за скоєне, а в свою чергу щире каяття, характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Однак вказане у суб`єктивному ставленні обвинуваченого до вчиненого ним злочину відсутнє. Навпаки ОСОБА_3 розумів, що вчинювані ним дії є злочинними, при цьому він розумів наслідки своїх злочинних дій.

До обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочину, оскільки дане кримінальне правопорушення проти власності він вчинив, маючи судимості за умисні кримінальні правопорушення.

5.Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до середньої тяжкості кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, але з метою уникнути покарання, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання скарг не надходило, на обліку у лікарів нарколога психолога не перебуває, раніше неодноразово судимий.
Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді арешту, представник потерпілого при призначенні покарання покладався на розсуд суду, обвинувачений просив суворо не карати, також суд враховує відсутність обставин що пом`якшують покарання та наявність обставин що обтяжують покарання обвинуваченому, дані про особу ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне призначити покарання у виді арешту в межах санкції ч.2 ст. 185 України.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Призначення ж покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, враховуючи схильність обвинуваченого до вчинення злочинних діянь, не буде відповідати меті покарання, та не буде сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, відносно ОСОБА_3 у виді домашнього арешту після набрання чинності вироком законної сили - скасувати.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 ( шість ) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у виді домашнього арешту в період часу з 22.00 години до 07.00 години.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи в сумі 150.00 гривень.

Речовий доказ: термінал збору даних марки «Zebra» залишити за належністю потерпілому ТОВ «Нова Пошта».

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_9 -Почтовик

25.01.2021