Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника
володільця майна адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою володільця майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2020 року (ЄРДР №0000038),
В С Т А Н О В И В
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, що було вилучено в ході обшуку 05.11.2020.
Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором та слідчим доведено наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, а саме, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді володілець майна ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи, вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, слідчий суддя повинен був відмовити в задоволенні клопотання, оскільки не враховано те, що слідчий звернувся до суду з порушенням строку, передбаченого ч.5 ст.171 КПК України, сам обшук був проведений з порушенням вимог кримінального процесуального закону, саме клопотання розглянуте в порушення вимог ч.1 ст.172 КПК України. У своїй апеляції просить ухвалу слідчого судді про задоволення клопотання слідчого скасувати, та відмовити в задоволенні даного клопотання.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, думку представника володільця майна адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляцію з викладених в ній підстав, прокурора, який заперечив доводи скарги та просив залишити ухвалу без змін, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону.
Як вбачається з матеріалів справи, слідчий надіслав клопотання про арешт майна 06 листопада 2020 року, а тому твердження апелянта про порушення строків, передбачених ч.5 ст.171 КПК України, є безпідставними.
Розгляд клопотання в суді першої інстанції, на думку апеляційного суду, відбувся з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді від 28 жовтня 2020 року про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи були виявлені та вилучені та вилучені речі, які відповідають критеріям, вказаним в ст.98 КПК України, а сам арешт майна накладений з метою забезпечення речових доказів.
У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання, обгрунтовано наклав арешт на майно, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу володільця майна ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2020 року про накладення арешту на майно без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді