Дата документу 30.07.2020 Справа № 333/3296/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/831/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/3296/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 червня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 червня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу.

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто з 26 червня 2020 року по 24 серпня 2020 року включно.

Встановлено ОСОБА_8 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040 гривень, яка може бути внесена протягом строку дії запобіжного заходу.

Після внесення застави і звільнення з-під варти ухвалено покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Згідно зі змістом судового рішення, старший слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_10 звернувся до суду із клопотанням, погодженим прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001924 від 26 червня 2020 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.06.2020 року, з 10 години 30 хвилин по 11 годину 10 хвилин, ОСОБА_8 та невстановлена досудовим слідством особа чоловічої статі, перебували поблизу будинку № 10 по вул. Олімпійській в м. Запоріжжі на автомобілі марки «Кіа Каренс», номерний знак НОМЕР_1 , в кузові бежевого кольору, де у них виник спільний закінчений умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, а саме: в будь - яку квартиру вищевказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел. Направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, ОСОБА_8 спільно із невстановленою слідством особою чоловічої статі, діючи за попередньою змовою групою осіб, перевіривши, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться таємними, у вказаний день приблизно о 13 годині 05 хвилин, зайшли до під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_1 та підішли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , що належить потерпілому ОСОБА_11 . Знаходячись у вказаному місці, ОСОБА_8 спільно з невстановленою слідством особою чоловічої статі, скориставшись заздалегідь підготовленим предметом типу відмичка, шляхом підбору ключа, відкрили вказані вхідні двері та з метою таємного викрадення чужого майна, спільно проникли до вказаної квартири у такий спосіб.

Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 вказаного будинку, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_8 спільно з невстановленою слідством особою чоловічої статі, оглянули вказану квартиру, де виявили та в подальшому здійснили крадіжку наступного майна: три жіночі ланцюжки, виготовлені із золота, 585 проби, вагою по 8 гр. кожна, вартістю по 6000 грн. за одиницю, загальною вартістю 18000 грн.; чоловічу печатку, виготовлену з золота, із зображенням скорпіону, 585 проби, вагою 8,5 гр.. вартістю 6000 грн.; три жіночі браслети. Виготовлені із золота, 585 проби, вагою 15,8 та 2 грами, загальною вартістю 20000 грн.; жіночий наручний годинник виготовлений із золота 585 проби, вагою 18 грам, вартістю 15000 грн.; сережки, виготовлені із золота, у формі листка, 585 проби, вагою 4 грами, вартістю 3000 грн.; дві монети, виготовлені з «Царського» золота, 990 проби, вагою 8,6 гр. та 4,3 гр., загальною вартістю 15000 грн.; п`ять монет, виготовлених зі срібла загальною вартістю 1000 грн.; грошові кошти у розмірі 500 грн.; грошові кошти в сумі 10900 доларів США, що станом на 26.06.2020 року еквівалентно 291030 грн.

В подальшому ОСОБА_8 спільно із невстановленою слідством особою, утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишили та в подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду у великих розмірах на загальну суму 369530 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.185 КК України, який кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена за попередньої змовою групою осіб, у великих розмірах.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Визначаючи розмір застави, слідчий суддя вважав, що застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частинні визначеного розміру застави у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, розмір застави не відповідає розміру шкоди завданої вчиненим кримінальним правопорушенням.

Вказує, що сума викрадених грошей ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами у потерпілого ОСОБА_11 складає 10900 доларів США, що станом на 26.06.2020 року еквівалентно 291030 гривень, що майже в сім разів більша за розмір визначеної рішенням суду застави. Враховуючи, що ОСОБА_8 є фізичною особою підприємцем, на утриманні малолітніх/неповнолітніх осіб не має, з урахуванням обставин вчиненого злочину та завданої шкоди потерпілому, вважає, що до підозрюваного ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення підозрюваним або заставодавцем застави в розмірі 367850 гривень, що становить 175 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Даний розмір застави відповідає практиці ЄСПЛ та відповідно до ч.5 ст.182 КПК України може бути застосований судом до підозрюваного ОСОБА_8 і даний розмір застави з урахуванням фактичних обставин справи буде достатнім для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави, постанову нову ухвалу, якою застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 367850 гривень.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора на підтримання апеляційної скарги; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважали ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримано не в повній мірі.

Так, з наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_12 , вислухана думка прокурора, слідчого та з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, з урахуванням того, що обґрунтованість висунутої стосовно ОСОБА_8 підозри в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді не оспорюється, зазначені висновки слідчого судді перевірці не підлягають.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання що загрожує, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи є обґрунтованими, а заявлені у клопотанні ризики на даний час існують.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

В рішеннях Європейського суду з прав людини зазначені ризики, які дають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, а саме ризик неявки підозрюваного на судовий розгляд у справі «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопаді 1969 року, ризик перешкоджання з боку підозрюваного процесу здійснення правосуддя у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року, вчинення ним подальших правопорушень у справі «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року.

Між тим, колегія суддів вважає, що ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового вироку, та це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення, тобто суд повинен враховувати, зокрема, особистість обвинуваченого.

При прийнятті рішення слідчий суддя обґрунтовано врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке законом віднесено до категорії тяжких злочинів, а також дані про його особу, який раніше судимий, у тому числі за аналогічні злочини проти власності, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, вчинення яких стало для нього джерелом для існування, та свідчить про те, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, не одружений, не має постійного джерела доходу, що дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому існує об`єктивна загроза його втечі, а обізнаність про адресу проживання потерпілого та інших співучасників злочину робить високим ризик незаконного впливу на них збоку підозрюваного.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належної оцінки з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини і вони обґрунтовано покладені в обґрунтування висновку про наявність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недоцільним, так як вони не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та цього не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Разом з цим, колегія суддів знаходить обґрунтованими доводи прокурора щодо невідповідності визначеного розміру застави фактичним обставинам кримінального правопорушення та завданій шкоді, а також даним про особу підозрюваного.

Відповідно до ч.4, п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання розміру застави, апеляційний суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, розмір шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, та майновий стан підозрюваного, зокрема підозрюваний є фізичною особою підприємцем, який отримує дохід від підприємницької діяльності, тільки сума викрадених грошових коштів у потерпілого майже в сім разів перевищує розмір визначеної слідчим суддею застави, відсутність у підозрюваного дітей на утриманні, фактичної сплати застави в розмірі 42040 гривень, і доходить висновку про визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу, у розмірі вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення застави та встановити заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 червня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу, та застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто з 26 червня 2020 року по 24 серпня 2020 року включно, з визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040 гривень, скасувати в частині визначення розміру застави.

Визначити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168160 гривень.

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4