Справа №465/2714/14-к
Провадження №1/463/5/21
В И Р О К
іменем України

08 лютого 2021 року Личаківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6

підсудного: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, уродженця м. Горький Російської Федерації, особа без громадянства, невійськовозобов?язаного, неодруженого, дітей немає, з вищою освітою, непрацюючого, не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 .

за ст. 257, ч. 4 ст.187КК України,

встановив:

В липні 2004 року підсудні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та дві невстановлені слідством особи, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, діючи у складі банди, з корисливих мотивів, маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах шляхом вчинення озброєного бандитського нападу, зібрали відомості про те, що у будинку АДРЕСА_2 знаходиться велика сума грошей.
Так, в 2004 році, ОСОБА_7 , під час спільної зустрічі повідомив зазначеним вище особам, про будинок, де за його інформацією знаходиться велика сума грошей та цінне майно.
Після цього, ОСОБА_9 з метою реалізації свого злочинного наміру, спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , особою матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та двома невстановленими слідством особами, розробили детальний план вчинення нападу, на виконання попередньо розробленого та доведеного до відома членів банди плану нападу, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , особа матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та дві невстановлені слідством особи, озброєні невстановленою слідством вогнепальною зброєю, діючи у складі банди, з корисливих мотивів, 1 серпня 2004 року автомобілем марки Фольксваген-Гольф, під керуванням особи матеріали щодо якої виділено в окреме провадження прибули у м. Винники.
У період з 23 год. 00 хв. 1 серпня 2004 року до 4 год. 00 хв. 2 серпня 2004 року згідно наперед розробленого злочинного плану нападу, розподілу злочинних ролей та за попередньою домовленістю між собою, ОСОБА_9 , будучи озброєним газовим пістолетом, придатним для стрільби гумовими набоями, ОСОБА_8 , особа матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та дві невстановлені слідством особи, озброєні невстановленою слідством вогнепальною зброєю, одягнуті у саморобні маски, вчинили попередньо спланований напад з корисливих мотивів з наміром заволодіння чужим майном поєднаний із застосуванням психічного та фізичного насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілих та з погрозами застосування такого насильства. Через вхідні двері незаконно проникнувши у будинок АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , особа матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та дві невстановлені слідством особи, з метою подолання опору з боку потерпілого, позбавлення його можливості викликати правоохоронні органи, з метою безперешкодного заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах нанесли численні удари по обличчю та тілу ОСОБА_11 , чим заподіяли потерпілому тілесні ушкодження, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а також - злам 5-го ребра зліва; звих фаланги 5-го пальця правої руки, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня важкості, при цьому наведене насильство було небезпечним для життя та здоровя потерпілого в момент заподіяння та створило реальну загрозу для його життя в момент застосування. Крім цього, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , особа матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та дві невстановлені слідством особи зв`язали руки та ноги ОСОБА_11 липкою стрічкою, а також висловлювали в усній формі погрози вчинити умисне вбивство потерпілого та нанесення йому тілесних ушкоджень шляхом застосування наявної вогнепальної зброї, що потерпілий сприймав як справжню та реальну загрозу й небезпеку для його життя і здоров`я.
Обшукавши будинок ОСОБА_9 задзвонив до ОСОБА_7 і повідомив, що в будинку не виявлено значної суми грошей і де вони знаходяться йому не відомо. Через деякий час приїхав ОСОБА_7 із незнайомою йому особою,який перебував у будинку разом з іншими членами угрупування. Переконавшись , що все цінне майно вони знайшли, всі учасники злочину винесли майно, до автомобіля,який знаходився на значній відстані від будинку і який вони залишили там попередньо поїхали до міста Львова, залишивши потерпілого зв`язаним на підлозі.
В результаті нападу підсудні ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та дві невстановлені слідством особи заволоділи наступним майном потерпілого ОСОБА_11 : грошовими коштами в сумі 8 000 доларів США, що згідно інформації управління Національного банку України про курс долара США по відношенню до української гривні станом на 1 серпня 2004 року становить 42 528 грн.; майном потерпілого - мобільним телефоном марки Нокія вартістю 1 063, 2 грн.; помповою рушницею німецького виробництва вартістю 3 189, 6 грн.; годинником марки Шофхайзен вартістю 5 316 грн.; жіночою шубою вартістю 3 721, 2 грн.; трьома спортивними костюмами вартістю 425, 28 грн. кожен; зимовою курткою вартістю 425, 28 грн.; сонцезахисними окулярами марки Рейбен вартістю 531, 6 грн.; джинсами марки Хуго Босс вартістю 318, 96 грн.; шторами та фіранками вартістю 100 грн., всього на загальну суму 55 469, 68 грн., яке після вчиненого нападу розділили між собою, а також пошкодили майно потерпілого на загальну суму 2 700 грн.
Підсудний ОСОБА_7 свою вину у наведеному не визнав, показав, що злочину щодо ОСОБА_12 не вчиняв, не згідний з висновками та процедурою проведення досудового слідства та надав суду наступні пояснення. 09.12.2004 року він перебував у м. Львові у «Новому Цумі». В цей момент на нього налетіли працівники поліції,які були в масках і відвезли в УБОЗ, що на той час був розташований на вул. Науковій в м. Львові. В даному приміщенні йому сказали написати явку з повинною в якій він мав зізнатися у нападі на будинок ОСОБА_11 . З його показів йому наносили побої працівники поліції різними способами, щоб він тільки підписав вказаний документ. Після цього поїхали до нього додому і вилучили речі в яких він ніби-то був одягнутий в ніч нападу. В послідуючому, практично цілий місяць його переховували в спецприймальнику і кожен день забирали його в УБОЗ для проведення слідчих дій, де побоями заставляли підписати протокол. В кінці 2004 року його возили для проведення тестування на поліграфі, який підтвердив, що злочину він не вчиняв. Слідча дія очна ставка з ОСОБА_9 проводилася без адвоката, хоча він просив про участь такого. В день проведення слідчої дії впізнання по голосу, його привезли в УБОЗ, де були працівники міліції, також там були п`ятеро військовослужбовців у військовій формі. Він попросив адвоката, однак його вдарили і сказали, що такого не буде. Коли зачитали текст російською мовою потерпілий вказав, спочатку на стілець зі статистом під №1, хоча сам підсудній перебував на стільці №2, тоді слідчий вибіг в коридор і після другого впізнання по голосу потерпілий ОСОБА_11 вказав на нього. Після закінчення слідчої дії він на протоколі намагався написати про порушення, однак в нього вирвали ручку. Коли на коридорі він запитав потерпілого для чого він так зробив, потерпілий сказав йому, що так говорити і показувати йому сказали працівники міліції. Що ж стосується обставин нападу підсудній вказав, що з ОСОБА_9 він познайомився на рибалці, після цього ще декілька разів бачились, вважає його знайомим, однак не близьким другом. До нього вечером 01 серпян 2004 року на мобільний телефон передзвонив ОСОБА_9 і повідомив, що він застряг на автомобілі у Винниківському лісі, оскільки йшов дощ і попросив допомоги,на що підсудній передзвонив до свого знайомого ОСОБА_13 , який проживає у м. Городку Львівської області і попросив його приїхати. Після цього коли приїхав ОСОБА_13 вони поїхали у м. Винники. Там на дорозі їх зустрів ОСОБА_9 і показав місце де застрягла машина. Після цього вони витягнули автомобіль ОСОБА_9 і поїхали у м. Львів, після цього ОСОБА_13 поїхав до себе у м. Городок. Додатково вказав, що під час проведення слідчих дій він неодноразово просив призначити йому адвоката, а також вказав, що всі слідчі дії проводилися без перекладача, оскільки на момент затримання у 2004 році він не був громадянином України і погано розумів українську мову. Однак зазначив, що на території України він проживав з 1989 року та навчався у Львівському політехнічному інституті.
Такі показання підсудного ОСОБА_7 в частині вчинення розбійного нападу на дім ОСОБА_11 суд розцінює як обрану ним форму свого захисту, спрямовану на уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин
Вина підсудного ОСОБА_7 стверджується наступними доказами:
показами потерпілого ОСОБА_11 даними на досудовому слідстві та перевіреними судом в судовому засіданні під час його допиту про те, що 01.08.2004 року він перебував у власному будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 . Приблизно о 23 годині почув з вулиці гавкіт собаки і підійшов до вхідних дверей, відчинивши їх ключем. В цей момент невідома особа з вулиці рвучко потягнула двері на себе і він відчув удар по голові, від якого впав на підлогу. В будинок забігло біля 5 осіб, на обличчях яких були маски чорного кольору, а на руках рукавички. Ці особи повернули його обличчям до підлоги та зв`язали руки і очі липкою стрічкою. Далі, невідомі затягли його у кімнату на першому поверсі будинку. Чув як декілька невідомих піднялись на другий поверх будинку. Нападники, які з ним залишились, почали вимагати гроші, при цьому наносили йому удари ногами по тілу та приставляли пістолет до голови. Після цього йому стало погано і особа,яку він потім впізнав на досудовому слідстві, а це був ОСОБА_9 приніс йому таблетки. Нападники перебували у будинку біля 4-5 годин, обшукували будинок, вимагали у нього гроші. Перебуваючи у будинку вони курили, розпивали спиртні напої, декілька разів виходили у двір та телефонували до когось. В результаті нападу невідомі заволоділи належними йому грішми в сумі 8 000 доларів США, помповою рушницею, золотим годинником, жіночою шубою, трьома спортивними костюмами, курткою, сонцезахисними окулярами, мобільним телефоном, джинсами, шторами та фіранками на загальну суму понад 2810 доларів США (т. 22 а.с. 26-27, 33-34)., При цьому, ОСОБА_11 стверджував, що він раніше ходив в музикальну школу та в нього добрий слух на голоси. Більше того, в судовому засіданні ОСОБА_11 ствердив, що він попросив, щоб текст який зачитувався було повторено двічі, оскільки з першого разу він був не впевнений, а коли зачитали другий раз то він вказав на особу ОСОБА_7 як особу, яка перебувала у нього вдома під час скоєння на нього розбійного нападу і яка приїхала згодом після того як до нього увірвалися грабіжники. Саме підсудний ОСОБА_7 звернувся до нього зі словами « ОСОБА_14 отдай деньги, укажи где тайник, они тебя убьют». Даний факт, на думку суду, свідчить про виважене та відповідальне ставлення потерпілого до проведення впізнання по голосу, а не факт того, що він не міг впізнати за першим разом ОСОБА_7 і другий раз йому слідчий ніби-то підказав на яку саме особу потрібно вказати.
Суд бере до уваги такі покази, оскільки вони були послідовними та такими, що заслуговують на довіру, із таких показів також можна зробити висновок, що ОСОБА_15 приїжджав на місце події, з метою перевірки наявності у ОСОБА_16 грошових коштів в значній сумі. Аналогічні пояснення надав у явці з повинною і ОСОБА_17 . При цьому, він зазначив, що телефонував до « ОСОБА_18 », щоб той сам переконався, що обіцяних «Іллею» 100 тис. доларів в будинку немає. Тобто, наявний мотив ОСОБА_7 на вчинення нападу на потерпілого (заволодіння грошовими коштами в сумі 100 тис. дол. США) та мотив перебування на місці події (переконатись, що такої суми немає в домі ОСОБА_11 ).
Явками з повинною ОСОБА_19 та ОСОБА_8 , в яких вони вказують обставини вчинення злочину та той факт, що інформацію про гроші, які можуть бути в будинку ОСОБА_20 вони отримали від ОСОБА_7 та той факт, що він особисто приїжджав додому до потерпілого, щоб переконатися, що такої суми грошей про яку він говорив всім учасникам розбійного нападу в того дома не було.(т.22 а.с.159-160).
Висновком експерта № 2153 від 04.08.2004 року, згідно якого у ОСОБА_11 виявлені: синець на повіках лівого ока і крововилив в оболонках його, 5 синців та садна на обличчі, синець на правій вушній раковині, 2 садна і крововиливи на нижній губі справа, 4 синці і садно на грудях та на передній черевній стінці, 5 синців на лівому плечі, синець на спині зліва, множинні синці на руках, горизонтально розташовані прямолінійні подряпини в ділянці правого променево-зап`ястного суглобу, множинні синці та садна на кистях та їх пальцях обох рук, 6 саден і синець в ділянці передніх поверхонь колінних суглобів, 2 синці на стегнах, 4 синці на гомілках. При зверненні за медичною допомогою потерпілому ОСОБА_11 було встановлено діагноз: струс головного мозку, злам 5-го ребра, звих середньої фаланги 5-го пальця правої кисті. Діагноз перелому і звиху підтверджено результатами представлених для проведення експертизи рентгенологічних досліджень грудної клітки та правої кисті. Виявлені ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, легких тілесних та легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (т. 22 а.с. 141-144).
Як вбачається з протоколу допиту свідка ОСОБА_21 , остання працювала домохазяйкою в будинку ОСОБА_11 , що розташований по АДРЕСА_2 . 01.08.2004 року вона прийшла в будинок ОСОБА_11 , щоб прибирати. Прибравши вона вийшла з будинку о 21-00 год. Коли вона виходила з будинку ОСОБА_16 дивився телевізор.02.08.2004 року вона прийшла в будинок ОСОБА_16 о 07-00 год. ранку. Двері були замкнені на ключ. Вона відкрила двері і побачила ОСОБА_11 на підлозі зв`язаним та побитим. Вона його розв`язала і він пояснив їй, що його пограбували.
Показами свідка ОСОБА_13 даними на досудовому слідстві про те, що на початку серпня 2004 року біля 23 години йому передзвонив знайомий ОСОБА_22 та попросив відвезти його у м. Винники. В подальшому вони зустрілись і поїхали у м. Винники. Дорогу йому показував ОСОБА_23 . Приїхавши у м. Винники, вони пройшли до якогось будинку. У кімнаті будинку побачив зв`язаного мужчину і трьох осіб, обличчя яких були закриті масками. Побачивши це, відразу вийшов з будинку. Потім до нього підійшов ОСОБА_22 і сказав, що потім все пояснить, сказавши при цьому, щоб нікому нічого не розповідав, бо буде мати проблеми з серйозними людьми (т. 22 а.с. 246-247). Однак під час судового розгляду вказаний свідок повідомив, що дійсно на початку серпня 2004 року, приблизно о 23 годині йому передзвонив знайомий ОСОБА_22 ,як потім було встановлено це був ОСОБА_15 , та попросив відвезти його у м. Винники. В подальшому вони зустрілись і поїхали у м. Винники. Дорогу йому показував ОСОБА_22 . Там вони витягнули якусь машину,яка застрягла болоті, і він поїхав додому. Вказав, що раніше йому погрожували працівники міліції заставляли оговорювати ОСОБА_7 . В цій частині покази вказаного свідка суд не бере до уваги,оскільки на думку суду, вони спрямовані на уникнення відповідальності підсуднім, а також факт тиску на вказаного свідка під час досудового слідства не був підтверджений жодними допустимими доказами. З жодними заявами,які б мали наслідками порушення кримінальної справи проти працівників поліції в подальшому вказаний свідок не звертався.
Змінені покази ОСОБА_13 під час судового засідання, в яких він вказує, що дійсно тієї ночі до нього передзвонив ОСОБА_7 і попросив його витягнути своїм автомобілем автомобіль його товариша. В подальшому він приїхав на автомобілі до ОСОБА_7 і вони поїхали в м. Винники. Там на дорозі їх зустрів знайомий ОСОБА_7 ,як потім виявилося це був ОСОБА_9 і вказав на місце де застряг автомобіль. Вони його витягнули та разом із ОСОБА_15 повернулися у м. Львів. Жодного нападу на будинок ОСОБА_24 не здійснював, оскільки він весь час перебував разом з ним,а сам він в будинку ОСОБА_16 ніколи не був. Такі покази суд не бере до уваги,оскільки на думку, суду вони спрямовані на уникнення відповідальності підсудним та крім того твердження свідка ОСОБА_9 , що під час судового слідства до останнього застосовувався фізичний та моральний вплив з метою оговорити ОСОБА_7 не знаходить свого підтвердження, оскільки дане питання вже було предметом перевірки прокуратури Дніпропетровської області і за результатами якої 20.09.2005 року було прийнято рішення про відмову у порушенні кримінальної справи стосовно працівників міліції, оскільки факт застосування фізичного і психічного насильства стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не знайшли свого підтвердження. Крім того, в своїх показаннях в судовому засіданні ОСОБА_25 спочатку повідомляв про те, що напад продовжувався до пів години, а потім сказав, що не пригадує скільки часу він був в будинку потерпілого, однак не до 4 год. При цьому, з його показань вбачається, що завершивши напад він пішов до автомобіля в лісопосадці та виявили, що він застряг у багнюці та з метою допомоги у його витягненні, він зателефонував до ОСОБА_7 , хоча останній жодного автомобіля не мав. Згідно роздруківки з телефону ОСОБА_7 , ОСОБА_17 телефонував до нього вперше о 23:09год., а потім о 23:49год. та 00:12 год.. коли він ще згідно з його ж показів перебував у будинку та, апріорі не міг знати, що його автомобіль застряг. Навіть якщо зайти з іншої точки зору, що напад закінчився за пів години то знову ж таки є неспівпадіння показів ОСОБА_25 з фактичними обставинами справи. Зокрема, в своїх показаннях ОСОБА_25 не вказує, що він другий та третій раз телефонував до ОСОБА_15 , а зазначає, що «я вийшов до озера, там одна дорога була, ОСОБА_15 мене побачив і я його провів до місця, де знаходилась машина».
Показами свідка ОСОБА_9 , який вказав, що влітку 2004 року вони з своїми знайомими включаючи і ОСОБА_8 вчинила напад на будинок ОСОБА_20 , що розташований у м. Винники. Вказав, що вони зайшли в будинок, повалили на підлогу господаря будинку, і винесли з будинку невелику суму грошей, шубу,годинники та рушницю. До того як здійснювати напад, вони заїхали в місто Винники зі сторони озера «Електрон», де було дачне передмістя. Автомобіль на якому вони заїхали залиши на польовій дорозі, щоб ніхто не здогадався. Під час вчинення нападу він вийшов до автомобіля, щоб перегнати його до будинку та забрати знайомих і награбовані речі, однак в той період падав дощ і він застряг у болоті. Після цього він вирішив дзвонити до своїх знайомих, щоб його витягнули з болота. Додзвонившись до свого старого друга ОСОБА_7 повідомив останньому, що застряг і згодом приїхав ОСОБА_7 зі своїм знайомим,якого він раніше не бачив та допомогли йому витягнути автомобіль з болота. Після цього вони поїхали в місто Львів, а він поїхав до будинку ОСОБА_16 .
Свідок ОСОБА_8 також дав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_10 , що вони четверо здійснювали напад на будинок ОСОБА_20 . І після нападу ОСОБА_9 пішов за автомобілем,який вони залишили неподалік лісосмуги, однак останній застряг у болоті. Йому відомо, що він комусь видзвонював, щоб його витягнули. Давидова не було з ними в момент нападу на будинок ОСОБА_11 і про нього він нічого не знає. Покази дані раніше на досудовому слідстві просив не враховувати, оскільки такі були надані ним під фізичним та моральним тиском з боку працівників міліції. До даних показів суд також ставиться критично в частині надання таких показів під час досудового слідства під тиском, оскільки як вже зазначалося вище дане питання вже було предметом перевірки прокуратури Дніпропетровської області і за результатами якої 20.09.2005 року було прийнято рішення про відмову у порушенні кримінальної справи стосовно працівників міліції, оскільки факт застосування фізичного і психічного насильства стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не знайшли свого підтвердження.
Під час додаткового допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в судовому засіданні 05.02.2021 року свідок ОСОБА_10 вказав, що з ОСОБА_15 він познайомився в колишньому барі «Троянда» в м. Львові та декілька разів їздили з ним на рибалку. Вказав, що ОСОБА_7 під час нападу не було. Сам напад тривав три години з 22-00 год. по 01-00 год. ночі. Він телефонував ОСОБА_7 , щоб він витягнув автомобіль,який застряг в лісі, оскільки вони його поставили за кілька кілометрів від будинку ОСОБА_16 . ОСОБА_8 вказав, що під час нападу ОСОБА_7 в будинку не було і в подальшому слідчих дій між ним та ОСОБА_7 не проводилося Вказав, що вони на розбійний напад поїхали на автомобілі ОСОБА_10 ,який кинули перед нападом в лісі. Під час нападу ОСОБА_10 виходив з будинку щоб набрати якогось знайомого, бо в них машина застрягла в лісі.
Крім того суд вважає, що покази ОСОБА_17 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 в судовому засіданні неправдивими та такими, що надані з метою ухилення від передбаченої законом відповідальності ОСОБА_7 .
В судовому засіданні також були допитаний свідок ОСОБА_28 , який повідомив, що був понятим під час проведення слідчої дії впізнання по голосу. На той момент він проходив службу у ВЧ НОМЕР_1 . Він та ще двоє понятих зайшли до кабінету де було троє осіб. Потерпілий ОСОБА_11 , знаходився за дверима,які були трохи привідкриті, але так, щоб не бачити осіб,які там перебувають Троє людей по черзі зачитували текст російською мовою і після цього потерпілий вказав на номер 2,який на його думку був присутній у його будинку під час скоєння нападу на нього.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 повідомив, що в 2005 році працював слідчим з особливо-важливих справах ГУНП у Львівській області. На той момент він проводив розслідування у вказаній справі. Він проводив деякі слідчі дії, включаючи і допит свідків. Вказав, що він допитував понятих,які були присутні під час слідчої дії впізнання по голосу. Вказав, що жодних надрукованих бланків показів свідків у нього не було,свідки чітко самі відповідали на задані ним питання,а їхні особи були заздалегідь перевірені по паспортах.
Свідок ОСОБА_30 на досудовому слідстві надав наступні покази.05.01.2005 року він разом з ОСОБА_28 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 був запрошений працівниками УБОЗУ для проведення слідчих дій у кабінет за адресою АДРЕСА_3 . Слідчий роз`яснив їм та ОСОБА_15 їх права та обов`язки та запропонував ОСОБА_7 зайняти місце на стільці,яке він бажає . ОСОБА_7 , сів посередині. Черно та ОСОБА_33 в цей час перебували з потерпілим на коридорі. Він та ОСОБА_34 сіли по різні сторони від ОСОБА_7 . Сиділи вони спиною до дверей. Двері були привідчинені, але так, щоб нікого видно не було. Тоді слідчий кожному по черзі запропонував прочитати текст російською мовою. З коридору почувся голос потерпілого,Який сказав, що впізнав особу,яка говорила до нього під час нападу зазначену фразу. Після цього слідчий запропонував особі,яка читала текст другою встати і назватись. Це був
ОСОБА_7 судовому засіданні проведеному в режимі відео конференції з Добропільським міськрайонним судом Донецької області свідок ОСОБА_35 повідомив, що проходив службу у ВЧ НОМЕР_1 по АДРЕСА_4 . У зв`язку з плином часом не може пригадати обставини проведення слідчої дії впізнання по голосу в якій він брав участь, однак підпис який міститься під номером 3 у даному протоколі належить саме йому. Інших осіб,а саме: ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 він знає, оскільки вказані особи проходили разом з ним службу.
Свідка ОСОБА_39 статиста,який брав участь у слідчій дії впізнання по голосу, не вдалося допитати в судовому засіданні, оскільки на неодноразові виклики до суду останній не з`являвся. Ухвали про примусовий привід працівниками поліції виконані не були. Натомість, в матеріалах справи міститься рапорт о/у 2-го відділу Управління стратегічних розслідувань у Львівській області ДСР НП України ОСОБА_40 про те, що в с. Яворів Долинського району Івано-Франківської області зазначеної особи виявлено не було.
Вина ОСОБА_7 у вчинення даних злочинів також підтверджується і наступними доказами. Очною ставкою між ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_13 , згідно якої вказані особи підтвердили свої покази, а ОСОБА_9 вказав на ОСОБА_13 як на особу, що приїжджала у будинок ОСОБА_11 з ОСОБА_7 (т. 22 а.с. 248).
Очною ставкою між свідком ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , згідно якої перший підтвердив дані раніше покази. (т. 22 а.с. 251).
Протоколом відтворення обстановки та обставин події, згідно якого ОСОБА_9 розповів про обставини вчинення розбійного нападу на ОСОБА_11 та вказав місце розташування будинку потерпілого, вказав місце розташування кімнат у будинку; вказав місце, де лежав зв`язаний ОСОБА_11 та зазначив, що даний злочин запропонував вичнити мужчина на ім`я ОСОБА_22 , прізвище якого на той момент він не знав (т. 22 а.с. 161-167). В ході проведення такої слідчої дії, яка відбувалась із застосуванням відеозйомки був його адвокат і в присутності адвоката той також вказував на ОСОБА_7 , як на особу, яка запропонувала вчинити розбійний напад та в подальшому приїзджала на місце вчинення злочину з особою на ім`я « ОСОБА_41 ».
Протоколом відтворення обстановки та обставин події, згідно якого ОСОБА_8 розповів про обставини вчинення розбійного нападу на ОСОБА_11 та вказав місце розташування будинку потерпілого, вказав місце розташування кімнат у будинку; вказав місце, де лежав зв`язаний ОСОБА_11 (т. 22 а.с. 234-236).
Протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання, згідно якого ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_42 як особу, спільно з якою вчинив розбійний напад на тренера футбольної команди Карпати у м. Винники Львівської області (т. 2 а.с. 9).
Протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання, згідно якого ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_42 як особу, спільно з якою вчинив розбійний напад на тренера футбольної команди Карпати у м. Винники Львівської області (т. 2 а.с. 8).
Протоколом пред`явлення осіб для впізнання, згідно якого ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_11 як особу, на яку він вчинив розбійний напад. (т. 22 а.с. 201)
Протоколом пред`явлення осіб для впізнання, згідно якого ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_11 як особу, на яку він вчинив розбійний напад. (т. 22 а.с. 267)
Очною ставкою між потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , згідно якої останній підтвердив свої покази щодо вчинення розбійного нападу на ОСОБА_11 (т. 22 а.с. 202-204)
Очною ставкою між потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , згідно якої останній підтвердив свої покази щодо вчинення розбійного нападу на ОСОБА_11 (т. 22 а.с. 268-270)
Пояснення ОСОБА_7 про те, що учасником нападу на потерпілого ОСОБА_11 він не був, суд не бере до уваги, так як вони спростовуються поясненнями, даними на досудовому слідстві підсудними ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а також наступними доказами:
протоколом очної ставки між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , згідно якої останній вказав на ОСОБА_7 як на учасника розбійного нападу на ОСОБА_11 (т. 22 а.с. 185-187). Під час такої очної ставки між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , перший вказав на особу ОСОБА_7 як на людину, яка запропонувала вчинити напад на ОСОБА_11 , а ОСОБА_7 взагалі заперечував факт здійснення до нього дзвінка ОСОБА_25 .. Під час проведення очної ставки в ОСОБА_25 був захисник, а тому стверджувати, що останній оговорює ОСОБА_7 , через тиск немає.
Протоколом вилучення, згідно якого на горищі будинку АДРЕСА_3 , вилучено жіночу хутряну шубу та годинник з металу жовтого кольору, які видав ОСОБА_9 (т. 22 а.с. 257) та відповідно протоколом пред`явлення предметів для впізнання, згідно якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав годинник, виданий ОСОБА_9 , і яким заволоділи нападники. (т. 22 а.с. 258), а також протоколом пред`явлення предметів для впізнання, згідно якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав жіночу хутряну шубу, видану ОСОБА_9 , і якою заволоділи нападники. (т. 22 а.с. 259)
Крім цього, пояснення ОСОБА_15 дані в судовому засіданні з вказівкою на порушення проведення такої слідчої дії як пред`явлення його- ОСОБА_7 для впізнання по голосу потерпілим ОСОБА_11 , оскільки згідно пояснень ОСОБА_7 на таке були запрошені військовослужбовці, які відрізнялись виглядом від нього, та те що потерпілому підказували працівники міліції де знаходиться упізнана особа - суд до уваги не бере, так як при дослідженні доказів встановлено, що в матеріалах справи наявний лише протокол пред`явлення осіб для впізнання по голосу, та такий факт, сам заперечується показами свідків військовослужбовців,які були присутні під час зазначеної слідчі дії. Окрім того, у судовому засіданні потерпілий підтвердив, що впізнав по голосу підсудного ОСОБА_7 самостійно, оскільки навчався у музичній школі і має музичний слух
Протоколом пред`явлення осіб для впізнання по голосу, згідно якого ОСОБА_11 по голосу впізнав ОСОБА_7 як особу, що вчинила на нього розбійний напад (т. 22 а.с. 188).
Протоколом очної ставки між потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , згідно якої перший підтвердив свої покази про обставини вчинення на нього розбійного нападу та показав, що впізнав ОСОБА_7 по голосу як особу, що вчинила на нього розбійний напад (т.22 а.с. 223-225).
Протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання, згідно якого ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_13 як особу, що приїжджала спільно з ОСОБА_7 у будинок ОСОБА_11 в ході розбійного нападу (т. 22 а.с. 237, 239).
Протоколом пред`явлення осіб для впізнання, згідно якого ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_13 як особу, що приїжджала спільно з ОСОБА_7 у будинок ОСОБА_11 в ході розбійного нападу (т. 22 а.с. 245).
Слід також взяти до уваги і роздруківки дзвінків (а.с.217-218 т.22), та покази дані ОСОБА_7 під час допиту його як свідка, які він давав слідчому, ще до появи і ознайомлення його з зазначеною роздруківкою. Як вбачається з протоколу допиту свідка від 14.12.2004 року та 30.12.2004 року він зазначав, що з ОСОБА_43 він знайомий та бачився з ним два рази в барі під назвою «Троянда» у м. Львові, однак жодних показів, щодо прибуття в місто Винники за проханням ОСОБА_9 для допомоги останньому в буксируванні автомобіля з болота,який застряг він не давав. Натомість, така версія складається ним вже після того як відбулися роздруківки з його телефону і з яких вбачається , що 02.08.2004 року близько 24-00 год. він перебував у місті Винники та ніби-то допомагав ОСОБА_9 разом зі своїм знайомим ОСОБА_13 витягувати його автомобіль,який застряг. Такі показання є суперечливими, і виникли після того як його було ознайомлено з роздруківкою дзвінків з його телефону, що дозволило йому та іншим співучасникам злочину придумати таку версію і остання спростовуються іншими об`єктивними доказами по справі, а також первинними показами інших свідків, включаючи і співучасників злочину. Вище наведене, на думку суду, підтверджує факт прибуття ОСОБА_7 в будинок ОСОБА_20 під час вчинення нападу на нього близько 24-00 год., за телефонним дзвінком ОСОБА_9 для переконання наявності чи відсутності грошей про які він заявляв іншим членам розбійного нападу перед пограбуванням, а отже і співучасть у вчиненні вказаного злочину.
Твердження ОСОБА_7 , що на той час він не розумів української мови суд не бере до уваги, оскільки як вбачається з протоколу допиту ОСОБА_7 (а.с.230) в присутності адвоката він надав наступні покази: «в м. Львові він проживає з 1989 року коли поступив в Львівський політехнічний інститут. Українську мову добре знає і розуміє,вміє читати і читає добре, але погано пише нею, тому записи буде робити російською мовою». Факт його навчання також підтверджується і навчальною карткою студента геодезичного факультету Львівського політехнічного інституту (а.с.214), і викладання у даному закладі здійснювалося на той час українською мовою.
Що ж стосується висновку експертного дослідження матеріалів відео-запису від 04.03.2020 року №1116 за заявою ОСОБА_7 від 26.02.2020 року , яке було надано в судому засіданні і долучено до матеріалів справи суд зазначає наступне як вбачається із ухвали Львівського апеляційного суду 2016 року вирок Франківського районного суду м. Львова, яким підсудного ОСОБА_7 виправдано було скасовано. Вказане експертне дослідження надане ОСОБА_7 , в судовому засіданні стосується лише частини показань потерпілого ОСОБА_11 , а не повністю всіх показань даних в судовому засіданні, окрім того в даному судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 чітко вказав, що підсудний ОСОБА_7 перебував у будинку під час розбійного нападу і він його впізнав по голосу.
Суд також враховує, що ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Львівської області вказано, що докази зібрані в ході проведення досудового розслідування є належним та допустимими, зібраними з дотримання вимог чинного на той час КПК України. У вказаній ухвалі зазначено, що ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11.04.2014 вирок в т.ч. і стосовно ОСОБА_15 від 2-4 вересня 2013 року був скасований та направлений на новий судовий розгляд лише з підстав неправильного застосування кримінального закону, а саме ст.70 КК України та невідповідності призначеного покарання. Щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 , колегія суддів не висловлювала свої сумніви.
Що ж стосується порушеного права на захист підсудного ОСОБА_7 , то тут слід зазначити, що підсудний ОСОБА_7 під час слідчої дій написав номер особи,яка мала укласти угоду з адвокатом не заявляючи клопотання про призначення йому адвоката, однак в подальшому такий адвокат на слідчі дії не прибув. Крім того, як вбачається з показів свідка ОСОБА_44 наданих на досудовому слідстві останній приїхав до м. Львова з Києва спеціально щоб укласти угоду з адвокатом для ОСОБА_7 і в подальшому такий адвокат був у підсудного і брав участь у слідчих діях. Також під час досудового слідства підсудній ОСОБА_7 не надавав зізнавальних показів, а натомість заперечував свою вину у інкримінованих йому злочинах і вина підсудного ОСОБА_7 у даному складі суду встановлюється на підставі вищезазначених доказів в сукупності без врахування показань підсудного,який не надавав зізнавальних показів.
Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, розяснення, викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України №13 від 23.12.2005р. „Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями про те, що участь у вчинюваному бандою нападі може брати й особа, яка не входить до її складу. Проте дії такої особи можна кваліфікувати за ст. 257 КК України тільки в тому разі, коли вона усвідомлювала, що є учасником нападу, який вчинює банда, що мало місце у відношенні до підсудного ОСОБА_7 .
Дії підсудного ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ст.257 КК України, оскільки він умисними діями вчинив участь у озброєній банді та у вчинюваних нею нападах. Також його дії вірно кваліфіковані за цією статтею, оскільки він умисними діями вчинив участь у озброєній банді та у вчинюваних нею нападах та за ст. 187 ч.4 КК України тобто вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування насильства (розбій)вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло,спрямований на заволодіння майном в особливо великих розмірах вчинений групою осіб
Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_7 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, його наслідки, особу винного, який на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, обставин, які обтяжують або пом`якшують покарання у даному випадку суд не знаходить, вважає, що покарання підсудному ОСОБА_7 , слід призначити в межах санкцій статей за якими кваліфіковано злочини, у виді позбавлення волі.
Суд враховує, що підсудний не визнав винність у скоєнні вказаних злочинів передбачених ч.4 ст. 187 та 257 КК України (в редакції закону,який діяв на час скоєного), які ним були вчинені у серпні 2004 року, але його винуватість у скоєному доведена вищенаведеними доказами. Разом з тим, з часу вчинення злочинів пройшло понад 15 років, і в силу п.5 ч.1 ст.49 КК України строк давності для притягнення особи до кримінальної відповідальності сплив. Відповідно до ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах передбачених ст.49 цього Кодексу. Відтак у відповідності до вимог ст.ст.49,74 КК України підсудного ОСОБА_7 слід звільнити від призначеного покарання та його відбування.
Цивільний позов ОСОБА_11 у зв`язку з не підтриманням такого в судовому засіданні залишити без розгляду.
Речові докази, а саме ручний годинник фірми «Шафхаузен» та жіночу шубу з чорнобурки, які були передані на зберігання потерпілому ОСОБА_45 залишити у вказаного потерпілого після набрання вироком законної сили.
Судові витрати в користь НДЕКЦ при УМВСУ у Львівській області за проведення експертиз стягнути з ОСОБА_7 в сумі 813,59грн.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України (1960 року), суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винним за ч. 4 ст.187 КК України та призначити покарання 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна; визнати винним за ст. 257 КК України та призначити покарання - 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ст.70 КК України ОСОБА_7 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання та від його відбування у зв`язку із закінченням строків давності.
Речові докази,а саме ручний годинник фірми «Шафхаузен» та жіночу шубу з чорнобурки,які були передані на зберігання потерпілому ОСОБА_45 залишити у вказаного потерпілого після набрання вироком законної сили.
Цивільний позов ОСОБА_11 - залишити без розгляду.
Судові витрати в користь НДЕКЦ при УМВСУ у Львівській області за проведення експертиз стягнути з ОСОБА_7 в сумі 813,59грн.
На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення через Личаківський районний суд м. Львова.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3