Справа № 484/4106/17
Провадження № 1-кп/484/14/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.02.2021 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002565 від 12.09.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, має на утриманні одну дитину, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На розгляді в суді знаходиться зазначене кримінальне провадження, у якому ОСОБА_4 обвинувачується в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України за наступних обставин.

Так, 10.09.2017 року близько 19.00 год. обвинувачений перебуваючи біля буд. АДРЕСА_3 підбіг до ОСОБА_6 та без будь-яких пояснень наніс йому удар скляною пляшкою в область обличчя, далі почав наносити останньому удари руками по голові та тулубу. В результаті нанесених ударів ОСОБА_6 втратив свідомість та упав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , умисно наніс ОСОБА_6 ще декілька ударів в область голови, коли останній перебував лежачи на землі.

В результаті злочинних дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження, а саме: закрита черепно мозкова травма, котра проявилась струсом головного мозку, крововиливи та подряпини обличчя, крововиливи шиї, подряпини передпліччя, крововиливи та подряпини тулуба, які згідно висновку СМЕ №561 від 11.09.2017 року могли утворитись від дії тупого, твердого предмету і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Під час судового розгляду захисник заявила клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та просила закрити провадження у справі зв`язку зі спливом строків давності згідно п.2 ч.1 ст. 49 КК України, так як злочин, передбачений ч.2 ст. 125 КК України скоєно 11.09.2017 року і він відноситься до злочину невеликої тяжкості, а 3 роки минуло 11.09.2020 року.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Звільнення від кримінальної відповідальності за строками давності передбачені у ст. 49 КК України.

Дослідивши санкцію ч. 2 ст. 125 КК України, можна зробити висновок, що дане кримінальне правопорушення відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості на момент скоєння та кримінальним проступком на даний час, за який передбачено покарання менш сурове ніж обмеження волі.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З наведеного можна зробити висновок, що строк давності в даному випадку складає три роки з дня вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

У даному кримінальному провадженні строк давності не призупинявся. Приводи, до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались, в розшуку останній не перебував.

Згідно ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

У кримінальному провадженні відсутні відомості, що ОСОБА_4 вчинено новий злочин.

Згідно матеріалів справи, подія кримінального правопорушення відбулася 11.09.2017 року. З цього виходить, що проміжок часу з моменту вчинення кримінального правопорушення складає понад 3 роки, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності за кримінальний проступок (на даний час) та кримінальне правопорушення за злочин невеликої тяжкості (станом на 11.09.2017).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №287/359/14-к, суд прийшов до висновку, що у нормах КПК не вбачається, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України необхідно враховувати позицію обвинуваченого щодо визнання чи невизнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні.

В мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №566/554/16-к вказується про те, що у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закривається кримінальне провадження та звільняється особа від кримінальної відповідальності. Визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Суд роз`яснив обвинуваченому наслідки закриття провадження. У судовому засіданні, обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження.

З огляду на наведене та враховуючи всі доводи сторін та останні правові мотиви та рішення прийняті Верховним Судом клопотання захисника підлягає до задоволення, а кримінальне провадженню закриттю, оскільки на час розгляду справи судом спливли строки давності, передбачені ст. 49 КК України та перебіг давності не зупинявся та не переривався, обвинувачений в розшук не оголошувався, приводи не застосовувались.

Керуючись ст. 49 КК України та ст. 284 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0002565 від 12.09.2017 року - закрити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Суддя: підпис.