Справа № 405/8519/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000441 від 28.12.2020 року про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на садовий будинок загальною площею 33,7 кв. м. розташований за адресою АДРЕСА_1 , що перебуває на праві приватної власності у ОСОБА_4 , із застосуванням заборони розпоряджатися вказаним майном.

В обґрунтування клопотання вказав, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 28.12.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000441, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

28.12.2020 до відділу поліції звернувся із заявою громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що в період з 26.02.2020 по 01.12.2020 ОСОБА_6 , шахрайським шляхом заволоділа у нього грошовими коштами в сумі 23 тисячі доларів США.

За даним фактом 28.12.2020 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000441.

Допитаний потерпілий ОСОБА_5 показав, що 24 лютого 2020 до нього зателефонувала його знайома ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зі свого мобільного номеру телефону НОМЕР_1 , яка попрохала зайти до неї до відділення банку, де вона працювала керуючою «Райфайзен банк Аваль», що знаходиться по вул. Соборній в м. Новоукраїнка Кіровоградської області.

25.02.2020 він прийшов до ОСОБА_6 , де остання запропонувала заробіток за рахунок курсової різниці між купівлею та продажем іноземної валюти. На вказану пропозицію він погодився та 26.02.2020 передав ОСОБА_6 20 тис. доларів США. Також остання повідомила, що з зазначеної суми буде нарахована 1 тис. доларів США в місяць, як відсоток по продажі та покупці доларів. Також вони домовились, що грошові кошти вона віддасть із врахуванням відсотків всього 23 тис. доларів США на початку грудня 2020. Однак до теперішнього часу ОСОБА_6 грошові кошти не повернула.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , як місцевий житель м. Новоукраїнка, увійшла в довіру до інших місцевих мешканців, у яких у такий же спосіб шляхом обману, під вигаданою пропозицією вигідного заробітку за рахунок курсової різниці між купівлею та продажем іноземної валюти, незаконно заволоділа грошовими коштами на різні суми доларів США.

На теперішній час ОСОБА_6 звільнилась з роботи в банку «Райфайзен банк Аваль», уникає будь-яких контактів від осіб, у яких були отриманні грошові кошти у шахрайський спосіб та інших осіб, з метою викриття свого перебування. За постійним місцем проживання відсутня.

28.12.2020 року в порядку ст. 40 КПК України надано доручення оперативному підрозділу, внаслідок виконання якого надійшли матеріали відповідно до яких ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Новоукраїнка Кіровоградської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом з чоловіком ОСОБА_4 .

Відповідно актового запису про шлюб №116 від 27.09.2003 року між нареченим ОСОБА_4 та нареченою ОСОБА_7 зареєстровано шлюб.

Відповідно ч.3 ст. 73 Сімейного кодексу України, при відшкодуванні шкоди, завданої кримінальним правопорушенням одного з подружжя, стягнення може бути накладено на майно, набуте за час шлюбу, якщо рішенням суду встановлено, що це майно було придбане на кошти, здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна встановлено, що на праві приватної власності в розмірі частки 1 за ОСОБА_4 перебуває садовий будинок загальною площею 33,7 кв. м. розташований за адресою АДРЕСА_1 .

З посиланням на викладені обставини вказується на наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання.
Слідчий на розгляд клопотання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, просив клопотання задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у клопотанні.
Відповідно до частини першої статті 172 Кримінального процесуального кодексу України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до частини другої цієї статті клопотання може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їхніх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення власника майна, оскільки у разі повідомлення останнього про розгляд даного клопотання є ризик, що майно, на яке планується накласти арешт, може бути непоправно втрачене, та на підставі наявних матеріалів представлених слідчому судді стороною кримінального провадження.
Дослідивши матеріали клопотання надані стороною обвинувачення слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий у своєму клопотанні зазначив, що метою арешту майна є забезпечення можливої конфіскації майна та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 5 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Частиною 6 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

При цьому слідчий суддя відзначає, що підозра особі, якій належить садовий будинок загальною площею 33,7 кв. м., розташований за адресою АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_4 не вручена.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, враховуючи, що накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди можливо лише щодо майна підозрюваного, а відтак оскільки на момент розгляду клопотання у особи, якій належить садовий будинок загальною площею 33,7 кв. м., розташований за адресою АДРЕСА_1 відсутній процесуальний статус підозрюваного, що свідчить про відсутність передбачених законом підстав для накладення арешту на вказаний будинок відповідно до п.п.3,4 ч.2 ст. 170 КПК України, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 170- 173, 175, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000441 від 28.12.2020 року про арешт майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8 Тьор