Ухвала
Іменем України
15 січня 2021 року
м. Київ
Справа № 166/1442/18
Провадження № 51-5704 впс 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши подання Рівненського апеляційного суду про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000419 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з апеляційними скаргами прокурора та потерпілої ОСОБА_5 на вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 12 червня 2019 року, з одного суду апеляційної інстанції до іншого,

встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду, в порядку ст. 34 КПК України, надійшло подання Рівненського апеляційного суду про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , з одного суду апеляційної інстанції до іншого.
Подання мотивовано тим, що автоматизованою системою для розподілу судової справи між суддями визначення колегії суддів для апеляційного розгляду вказаного кримінального провадження не відбулося, оскільки із фактичної чисельності суддів з судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду лише один суддя може брати участь у вказаному кримінальному провадженні, що унеможливлює визначення колегії суддів для розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України.

Перевіривши доводи, наведені у поданні Рівненського апеляційного суду, та додані до нього матеріали кримінального провадження, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що подання підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в апеляційному порядку здійснюється колегіально судом у складі не менше трьох суддів.

Частиною 3 ст. 76 КПК України встановлено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Як убачається з подання та матеріалів кримінального провадження, після касаційного розгляду та скасування ухвали Рівненського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 надійшли до Рівненського апеляційного суду для розгляду апеляційних скарг прокурора та потерпілої ОСОБА_5 на вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 12 червня 2019 року. Проте, згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 січня 2021 року, визначення колегії суддів для апеляційного розгляду кримінального провадження не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу кримінального провадження.

Відповідно до даних звіту про неможливість розподілу судової справи між суддями від 04 січня 2021 року, з чотирьох суддів, які входять до складу колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду, троє суддів виключено з автоматизованого розподілу, у зв`язку з недопустимістю їх повторної участі у кримінальному провадженні, згідно з положеннями ч. 3 ст. 76 КПК України, а один суддя, не може розглядати дане кримінальне провадження одноособово, оскільки це не відповідає вимогам ч. 4 ст. 31 КПК України.

Відповідно до ч. 13 ст. 31 КПК України у разі якщо в суді першої або апеляційної інстанції, який згідно з правилами підсудності має здійснювати кримінальне провадження (крім Вищого антикорупційного суду), неможливо утворити склад суду, передбачений цією статтею, кримінальне провадження здійснює найбільш територіально наближений суд, в якому можливо утворити такий склад суду.
Таким чином, враховуючи, що у Рівненському апеляційному суді неможливо утворити склад суду для апеляційного розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , колегія суддів касаційного суду вважає, що подання Рівненського апеляційного суду необхідно задовольнити. При цьому, вирішуючи питання про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 на розгляд до іншого, найбільш територіально наближеного апеляційного суду, колегія суддів враховує те, що касаційним судом вже вирішувалось питання про направлення вказаного кримінального провадження в порядку ст. 34 КПК України, за результатом якого, провадження було направлено з Волинського апеляційного суду до Рівненського апеляційного суду. Тому, враховуючи, що в Рівненському апеляційному суді на даний час неможливо утворити склад суду, то вказане кримінальне провадження необхідно направити на розгляд до іншого, найбільш територіально наближеного суду до Волинського апеляційного суду, яким є Львівський апеляційний суд.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 34 КПК України, Суд
постановив:
Подання Рівненського апеляційного суду задовольнити.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000419 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з апеляційними скаргами прокурора та потерпілої ОСОБА_5 на вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 12 червня 2019 року, направити до Львівського апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3