УХВАЛА
09 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 761/22125/19
провадження № 51-1474 км 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянув заяви захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про відвід прокурора ОСОБА_5 у провадженні за касаційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 лютого 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження
встановив:
В судовому засіданні до початку судового розгляду кримінального провадження за касаційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 лютого 2020 року від захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 надійшли заяви про відвід прокурора у кримінальному провадженні №0000125 ОСОБА_5 .

В обґрунтування своїх вимог адвокати посилаються на частину 2 статті 37 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК), згідно з якою прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення, а здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті. Крім того, як зазначили захисники, заміна прокурора можлива лише на підставі доручення, а не постанови, що має місце у даному провадженні, і лише з підстав, передбачених частиною 3 статті 37 КПК. За таких обставин адвокати вважають заміну прокурора у зазначеному кримінальному провадженні на підставі постанови Генерального прокурора такою, що не відповідає закону, а, відповідно, зазначеного учасника кримінального провадження неналежним.
Як на підставу для відводу посилаються на пункт 3 частини 1 статті 77 КПК.
Заслухавши думку захисників, обвинувачених, які підтримали заявлені відводи, прокурора, який заперечував проти заявленого відводу, Суд дійшов висновку, що заява про відвід прокурора у кримінальному провадженні №0000125 ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Зі змісту заяв вбачається, що обставиною, яка викликає сумнів у неупередженості прокурора адвокати вважають неналежну процедуру його заміни. Проте, зазначені сумніви не є обґрунтованими, адже, згідно з положеннями частини 1 статі 37 КПК прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
Відповідно до частини 3 статті 37 КПК якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.
Так, у матеріалах провадження міститься належним чином завірена копія постанови про визначення (зміну) групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000125 від 16 червня 2020 року, за підписом Генерального прокурора ОСОБА_13 , згідно з якою, у зв`язку зі звільненням прокурорів, які в цьому кримінальному провадженні здійснювали повноваження прокурора, організаційно-штатними змінами та іншими поважними причинами до групи прокурорів у зазначеному кримінальному провадженні було визначено, зокрема, прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 .
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність обставин, які могли б викликати обґрунтовані сумніви щодо неупередженості прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , та відповідно, про відсутність підстав для задоволення заяв адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про його відвід.
Керуючись статтями 77, 80, 81 КПК, Суд

постановив:
Відмовити у задоволенні заяв захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , про відвід прокурора ОСОБА_5 у провадженні за касаційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 лютого 2020 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3