Справа № 308/8162/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого суді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні, в залі суду, в місті Ужгороді, заяву засудженого ОСОБА_3 про зниження покарання до максимальної межі покарання встановленої санкцією Закону України від 22.11.2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», або пом`якшити покарання відповідно до ст. 74 КК України, ст. 537 КПК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із заявою про зниження покарання до максимальної межі покарання встановленої санкцією Закону України від 22.11.2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», або пом`якшити йому покарання відповідно до ст. 74 КК України, ст. 537 КПК України.
У вказаній заяві ОСОБА_3 , просить застосувати щодо нього вказаний закон, разом із тим до вказаної заяви ним додано копії вироку Виноградівського районного суду від 22.05.2017 року, ухвалу Виноградівського районного суду від 13.06.2018 року, ухвали Закарпатського апеляційного суду від 11.12.2019 року, та розпорядження про виконання судового рішення.
В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд заяви засудженого за його відсутності, не заперечує проти задоволення клопотання.
Засуджений ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, згідно його заяви від 26.08.2020 року, що надійшла через канцелярію суду останній просить проводити розгляд справи без його участі.
Супровідним листом від 26.08.2020 року №12/3 2051 із ДУ «Закарпатська установо виконання покарань «№9)» до суду направлено особову справу на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України неявка в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши заяву, особову справу засудженого ОСОБА_3 , суд приходить до наступного висновку.
Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22.05.2017 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. Та на підставі ст. 75 КК України звільнено останнього від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку у 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки в порядку ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.06.2018 року, задоволено подання інспектора Виноградівського РВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_3 , для відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2017 року. Звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому призначеного за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2017 року - скасовано. Засудженого ОСОБА_3 направлено для відбування призначеного йому за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2017 року покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. Ухвалено початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 11.12.2019 р. ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13 червня 2018 року, якою задоволено подання інспектора Виноградівського РВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_3 залишено без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
10.02.2020 року згідно протоколу затримання ОСОБА_3 було затримано на підставі ухвали судді Виноградівського районного суду в Закарпатській області від 13.06.2018 року.
Згідно з п. 2 ч. 2ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1ст. 537 цього Кодексу.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків, суд визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII. Вказаним Законом внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, якими встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. Відповідно до внесених змін у статтю не передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Аналізуючи норм кримінального закону ст.ст. 51, 53, 56, 57, 60, 61, 63 КК України суд приходить до висновку, що покарання у виді позбавлення волі є більш суворим ніж види основного покарання, передбачені новим Законом про кримінальну відповідальність (№ 2617-VIII від 22.11.2018 року) за ч.1 ст. 185 КК України.
Таким чином, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII має зворотну дію у часі.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22.05.2017 року та йому призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України № 2617-VIII, призначена вироком суду міра покарання перевищує санкцію ч. 1 ст. 185 КК України, викладену в новій редакції.

Отже, починаючи з 01 липня 2020 року санкція ч. 1 ст. 185 КК України не передбачає такого виду покарання, як позбавлення волі, яке було призначене ОСОБА_3 вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22.05.2017 року.

Частиною 3 ст. 74 КК України передбачено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Стаття 72 КК України, визначає правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення. Так, п.1 ч.1 вказаної норми, передбачає, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: 1) одному дню позбавлення волі відповідають: а) один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту; б) два дні обмеження волі; в) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; г) вісім годин громадських робіт;
Відповідно до ч.6 ст. 72 КК України, встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування в даному випадку, відносно засудженого, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року суд, з метою недопущення погіршення становища засудженого та виконання вимог ст. 5 КК України, дотримується правил співвідношення видів покарань, визначених ст. 72 КК України.
Таким чином, відносно засудженого ОСОБА_3 підлягають застосуванню положення ст. 5 КК України про зворотну дію в часі закону, який пом`якшує кримінальну відповідальність, а тому, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 74 КК України, призначене засудженому покарання у виді позбавлення волі підлягає пом`якшенню до покарання у виді обмеження волі, у співвідношенні - один день позбавлення волі за два дні обмеження волі, як це передбачено ч. 1 ст. 72 КК України.

Суд вважає, що продовження існування невідбутого покарання у разі прийняття нового закону, яким це покарання усувається або пом`якшується, є порушенням конституційних прав особи, визначених у ст.ст. 58 Конституції України, тобто закон, який перестав існувати в часі не може застосуватися до особи.

Суд не надано відомостей, щосзасуджений ОСОБА_3 належить до кола осіб, визначених ч. 3 ст. 61 КК України, до яких не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі.
При визначені терміну покарання нового виду суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, але призначення покарання більшого ніж 4 роки обмеження волі погіршить становище особи, що порушуватиме принцип дії кримінального закону у часі, закріпленому у ст. 4 та ст. 5 КК України.

Таким чином, оскільки кваліфікація діяння засудженого ОСОБА_3 та призначене вироком суду покарання за ч. 1 ст. 185 КК України не відповідають чинному законодавству, суд вважає за необхідне подану заяву засудженого задовольнити частково та пом`якшити призначене покарання засудженому на більш м`яке покарання, встановленого санкцією нового закону з позбавлення волі на обмеження волі.
Також, відповідно до ч.3 ст. 74 КК України, відбуте засудженим покарання слід зараховувати з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 72,74 КК України, ст.ст. 369, 370-372, 537, 539 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ :
Заяву засудженого ОСОБА_3 про зниження покарання до максимальної межі покарання встановленої санкцією Закону України від 22.11.2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», або пом`якшити покарання відповідно до ст. 74 КК України, ст. 537 КПК України - задовольнити частково.
Привести вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22.05.2017 року, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 № 2617-VIII змінивши (пом`якшивши) призначене ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання за вказаним вироком за ч. 1 ст. 185 КК України до чотирьох років обмеження волі.
В іншій частині призначеного покарання вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22.05.2017 року в частині застосуванні іспитового строку з покладеними на ОСОБА_3 відповідно до ст. 76 КК України обов`язками - залишити без змін.
Згідно ч. 3 ст.74 КК України, відбуте засудженим покарання зарахувати з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Зарахувати до призначеного вироком Виноградівського районного суду від 22.05.2017 року засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбутий строк покарання з часу фактичного затримання 10.02.2020 року по дату набрання ухвали суду законної сили включно з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.
В іншій частині клопотання засудженого ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1