Дата документу 20.01.2021 Справа № 554/88/21
Провадження № 1-кс/554/1570/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000740 від 13.11.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, про арешт майна у кримінальному провадженні №0000740 від 13.11.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України.

Підставами для арешту майна вказує, що у провадженні слідчого відділу Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000740 від 13.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за фактом заволодіння грошовими коштами шляхом обману під приводом надання послуги по встановленню вікон.
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 10.03.2020 року представники ФОП « ОСОБА_4 », шляхом обману, під приводом встановлення вікон заволоділи грошовими коштами належними ОСОБА_5 , чим завдали останній матеріального збитку, сума якого встановлюється.
Громадянка ОСОБА_6 зазначила, що згідно укладеного договору № СА 0034 від 10.03.2020 року з ФОП « ОСОБА_4 » вона заплатила 8500 грн. за встановлення вікон на балконі. До цього часу представники ФОП « ОСОБА_4 » на зв`язок не виходять, а робота виконана не була.
Відомості за вказаним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000740 від 13.11.2020 року за ч. 1 ст. 190 КК України.
В подальшому було встановлено, що 16.11.2020 року та 27.11.2020 року представники ФОП « ОСОБА_4 » шляхом обману, під приводом встановлення пластикових вікон, заволоділи грошовими коштами належними ОСОБА_7 в сумі 13 400 грн., завдавши останній матеріального збитку на вищевказаному суму.
Відомості за вказаним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000919 від 10.12.2020 року.
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_7 повідомила, що 16.11.2020 року у офісному приміщенні № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 вона уклала договір № SA-4881 про встановлення та виготовлення пластикових вікон, заплативши при цьому 6700 грн. Виконавцем договору був ФОП « ОСОБА_4 ». В подальшому 27.11.2020 року ОСОБА_7 за тією ж адресою сплатила другу частину платежу у сумі 6700 грн. для початку виконання робіт. До цього часу представники ФОП ОСОБА_4 на зв`язок не виходять, а робота виконана не була.
06.01.2021 року постановою прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_8 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях за №0000740 від 13.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та №0000919 від 10.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України було об`єднано в одне провадження за №0000740 від 13.11.2020 року за ч.1,2 ст. 190 КК України, а підслідність визначено за слідчим відділом Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 повідомив, що він, як ФОП орендує робоче місце за адресою: АДРЕСА_2 . Також свідок зазначив, що приблизно із середини листопада 2020 року офіс № 306 у вищевказаному приміщенні почала орендувати ФОП « ОСОБА_10 », яка займалася встановленням пластикових вікон.
Допитана в якості свідка ОСОБА_11 повідомила, що вона, як ФОП орендує робоче місце за адресою: АДРЕСА_1 . Також свідок зазначив, що офіс АДРЕСА_3 у вищевказаному приміщенні орендує ФОП « ОСОБА_10 », яка займалася встановленням пластикових вікон.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 повідомив, що він працює у ФОП « ОСОБА_4 ». Його робота полягає у тому, що він приїжджав до людей, робив заміри вікон, вхідних та міжкімнатних дверей, а також балконів. Якщо клієнтів усе влаштовувало, то він на заздалегідь підготовлених, підписаних та проштампованих ФОП ОСОБА_4 бланках підписував із замовниками договори. В подальшому підписані договори на виконання робіт він передавав ОСОБА_4 до офісу № 306 за адресою АДРЕСА_1 . Усі договори зі слів ОСОБА_12 зберігаються у вищевказаному офісі.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме житлових та нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , то вказані приміщення мають загальну площу 3295.6 кв.м., житлову площу 1818.1 кв.м.
В ході досудового розслідування було встановлено, що ФОП ОСОБА_4 на підставі договору суборенди складського приміщення № 1116 від 16.11.2020 року орендує в ТОВ «Шайн Енерджи» офісне приміщення загальною площею 17 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 . Строк дії договору оренди до 31.12.2020 року.
В ході досудового розслідування було також установлено, що ТОВ «Шайн Енерджи» на підставі договору суборенди складського приміщення № 0701 від 01.07.2020 року орендує в ТОВ «Лінктел сервісез Україна» офісне приміщення загальною площею 17кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 . Строк дії договору оренди до 31.12.2020 року.
15.01.2021 року до Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області звернувся громадянин ОСОБА_9 та повідомив, що за адресою: АДРЕСА_4 особи, які орендують вказане приміщення не платять за оренду, а також займаються шахрайською діяльністю. Також заявник повідомив, що до офісу ніхто вже давно не приходить. Вказане звернення було зареєстровано до ІПС НПУ (журнал єдиного обліку Полтавського РУП ГУНП ) за № 1105, а також в подальшому приєднане до матеріалів кримінального провадження №0000740 від 13.11.2020 року.
В ході опрацювання вищевказаного звернення, 15.01.2021 року слідчим СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_13 було проведено огляд офісного приміщення АДРЕСА_5 на третьому поверсі вищевказаної будівлі за участю представника ТОВ «Лінктел сервісез Україна» ОСОБА_14 , які здають в оренду вищевказане приміщення та двох понятих, в ході якого було виявлено та вилучено наступні речі та документи:
- ноутбук марки «Lenovo» в корпусі чорного кольору s:PFOF15MR, на поверхні кришки якого маються дві наліпки з написами «Вікнанові» та «Visa»; поміщено до пакету НПУ № 7239461
- мобільний телефон марки «LG» в корпусі чорного кольору: IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , s: НОМЕР_4 , без сім-карти, наявна батарея живлення; поміщено до паперового конверту НПУ;
- дванадцять блокнотів із записами;
- печатка на якій мається надпис « ОСОБА_4 ФОП Черкаська обл., Лисянський р-н; поміщено до спеціального сейф пакету НПУ № SUD 2013051;
- папка сірого кольору, в якій на скріпленій основі у файл-пакетах знаходяться оригінали договорів в кількості 11 шт. та додатки до них ( розписки );
- папка чорного кольору, в якій на скріпленій основі у файл-пакетах знаходяться оригінали договорів в кількості 55 шт. та додатки до них (товарні чеки та розписки );
- папка жовтого кольору на якій мається надпис «Договор 2020» в якій на скріпленій основі у файл пакетах знаходяться оригінали договорів у кількості 37 шт. з додатками до них (заяви та товарні чеки)
- папка прозорого кольору з голубим відтінком, в якій знаходяться документи, а саме: договори у файл-пакетах в кількості 10 шт. з додатками ( товарні чеки );
- зошит із записами без обкладинки;
- документи, які знаходилися в «куточку споживача» на 12 аркушів.
15.01.2021 року слідчим слідчого відділу Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 постановою слідчого виявлені та вилучені в ході вказаного огляду речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000740 від 13.11.2021 за ч. 2 ст.190 КК України. Місцем зберігання вказаних речових доказів слідчим визначено кімнату зберігання речових доказів Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди, 2Б.
Допитана в якості свідка засновниця ТОВ «Лінктел сервісес Україна» ОСОБА_14 , яка надала згоду на проникнення до офісу № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 повідомила, що вона здає в суборенду вказане офісне приміщення, яке винаймає ФОП « ОСОБА_4 ». Свідок також повідомила, що ОСОБА_4 розрахувалась тільки за перший місяць оренди, а решту коштів не внесла, і наразі переховується.
Допитаний додатково в якості свідка ОСОБА_9 повідомив, що він, як ФОП орендує робоче місце за адресою: АДРЕСА_2 . Дрига також зазначив про те, що йому відомо, що ФОП ОСОБА_4 не платить кошти за оренду приміщення, а також перестала у ньому з`являтися.
Підставою для арешту вказаного вище майна являється забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), оскільки майно могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, може бути використано, як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення, що відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Вищевказані вилучені предмети відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, вони є матеріальними об`єктами, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з метою повноти, всебічності та неупередженого розслідування кримінального провадження, а також з метою подальшого проведення ряду експертиз, слідчий просить накласти арешт шляхом заборони на використання, розпорядження майном, а саме на вищезазначені предмети. Як правило, арешт майна полягає у забороні на використання майна, а також заборону розпоряджатися таким майном, так як незастосування заборони може призвести до зникнення майна, в даному випадку у разі не накладення заборони (арешту) на предмети, які були вилучені, може призвести до їх знищення, що перешкодить повному та неупередженому проведенню досудового розслідування по кримінальному провадженню, так як достовірно можна вважати, що вказані предмети являються джерелом доказів, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному проваджені, в тому числі причетності осіб власників даного майна до вчинення кримінального правопорушення, окрім цього вилучені предмети будуть використанні для доведення причетності осіб до даного кримінального правопорушення, а отже мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий просить задовольнити клопотання.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надав до суду заяву в якій підтримав клопотання про арешт майна, просив справу розглядати без його участі.
Володілець майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Встановлено, що у провадженні слідчого відділу Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000740 від 13.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за фактом заволодіння грошовими коштами шляхом обману під приводом надання послуги по встановленню вікон.
В ході опрацювання вищевказаного звернення, 15.01.2021 року слідчим СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_13 було проведено огляд офісного приміщення АДРЕСА_5 на третьому поверсі вищевказаної будівлі за участю представника ТОВ «Лінктел сервісез Україна» ОСОБА_14 , які здають в оренду вищевказане приміщення та двох понятих, в ході якого було виявлено та вилучено наступні речі та документи:
- ноутбук марки «Lenovo» в корпусі чорного кольору s:PFOF15MR, на поверхні кришки якого маються дві наліпки з написами «Вікнанові» та «Visa»; поміщено до пакету НПУ № 7239461
- мобільний телефон марки «LG» в корпусі чорного кольору: IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , s: НОМЕР_4 , без сім-карти, наявна батарея живлення; поміщено до паперового конверту НПУ;
- дванадцять блокнотів із записами;
- печатка на якій мається надпис « ОСОБА_4 ФОП Черкаська обл., Лисянський р-н; поміщено до спеціального сейф пакету НПУ № SUD 2013051;
- папка сірого кольору, в якій на скріпленій основі у файл-пакетах знаходяться оригінали договорів в кількості 11 шт. та додатки до них ( розписки );
- папка чорного кольору, в якій на скріпленій основі у файл-пакетах знаходяться оригінали договорів в кількості 55 шт. та додатки до них (товарні чеки та розписки );
- папка жовтого кольору на якій мається надпис «Договор 2020» в якій на скріпленій основі у файл пакетах знаходяться оригінали договорів у кількості 37 шт. з додатками до них (заяви та товарні чеки)
- папка прозорого кольору з голубим відтінком, в якій знаходяться документи, а саме: договори у файл-пакетах в кількості 10 шт. з додатками ( товарні чеки );
- зошит із записами без обкладинки;
- документи, які знаходилися в «куточку споживача» на 12 аркушів.
Відповідно до ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи проводиться за правилами ст. 234 КПК України на підставі ухвали слідчого судді.
Згідно ч. 3 ст. 233 КПК України якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19.01.2021 року у задоволенні клопотання слідчого Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про проведення огляду відмовлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 2 вказаної статті тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В силу вимог ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.
Згідно до вимог ст. ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Однак, в матеріалах клопотання про арешт майна, слідчим не обґрунтовано відповідність майна, на яке він просить накласти арешт, критеріям статті 98 КПК України, а саме не конкретизовано належність майна до провадження, тобто, чи воно було знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі сліди злочину або було об`єктом злочинних дій, набуте злочинним шляхом (гроші, цінності та інші речі) або може бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних чи для спростування обвинувачення або пом`якшення відповідальності).
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не є обґрунтованим, оскільки слідчим всупереч вимогам ч. ч. 1-4 ст. 170, ч. 3 ст. 171 КПК України не вказано підстави і мета такого арешту, та відповідне обґрунтування необхідності саме такого арешту, тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Беручи до уваги вищевказане, слідчий суддя приходить до переконання, про відсутність підстав вважати, що виявлене та вилучене майно може бути доказом злочину, могло зберегти на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, під час кримінального провадження, а тому у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-175 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000740 від 13.11.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1