ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження 521/7384/19 відносно:

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Котловина Ренійського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 30.05.2011 року Ренійським районним судом Одеської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від назначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік і 6 місяців;

- 25.06.2012 року Ренійським районним судом Одеської області за ст.185 ч.1 КК України до 1 року і 6 місяців позбавлення волі, з застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 3 років і 3 місяців, відповідно до ст.75, 104 КК України, звільнений від покарання з випробувальним строком на 1 рік і 9 місяців;

- 29.01.2018 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, з застосуванням ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 30.04.2018 у зв`язку з відбуттям строку покарання,

обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

06.12.2018, о 17 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_11 , керуючи технічно справним автомобілем «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись біля будинку № 2 по вул. Марата в м. Одесі, із сторони вул. Дальницьке шосе в напрямку с. Авангард Овідіопольського району Одеської області, по правій смузі руху, при фактичній організації двостороннього руху, та наявності по одній смузі для руху в кожному напрямку, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, виконуючи лівий поворот, не дав дорогу пішоходу ОСОБА_12 , яка переходила проїжджу частину вул. Марата, а при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_12 , яка переходила проїжджу частину вул. Марата зліва направо, за ходом руху автомобіля «Opel Vectra», об`єктивно маючи технічну можливість уникнути наїзду, шляхом екстреного гальмування, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_12 .
Водій ОСОБА_11 порушив пункти 2.3 «б», 12.3, 16.2 «Правил дорожнього руху України, які зобов`язують водія:
п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим транспортним засобом у дорозі»;
п.12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;
п.16.2. «На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку».
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_12 , отримала наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку середнього ступеня з лінійним переломом правої скроневої кістки з розповсюдженням лінії перелому на правий скронево- тім`яний шов, що ускладнилось накопиченням крові під павутинною оболонкою та гострим двобічним середнім отитом; синець голови, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Обвинувачений ОСОБА_11 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю. Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений надав показання, які підтверджують існування обставин, встановлених досудовим слідством та пояснив, що він керував транспортним засобом «Opel Vectra» та рухався по вул. Дальницькій, дату та час він не пам`ятає, проїхав залізничний переїзд та ліворуч повернув на вул. Марата. В цей час попереду нього рухалися 3-4 автомобіля. З -за однієї з цих машин вийшла потерпіла, яка рухалася поперек через проїзну частину вул. Марата. Він не чекав що потерпіла може вийти з-за автомобілів та побачив її вже безпосередньо перед зіткненням, зреагувати не вспів, хоча застосував екстрене гальмування, від удару потерпіла впала на дорогу та втратила свідомість. Додатково пояснив, що керував транспортним засобом без відповідного свідоцтва на право керування транспортними засобами та без документів на право експлуатації ним автомобіля «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Обвинувачений заявив про щире каяття у вчиненому злочині.
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду.
На підтвердження обставин, викладених у обвинувальному акті, стороною обвинувачення були надані наступні докази:
- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.12.2018 року з додатками до протоколу, згідно якого слідчим було оглянуто місце події, яким є регульоване перехрестя вул. Марата та вул. Дальницьке шосе; зафіксовані напрямок руху автомобіля «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напрямок руху пішохода ОСОБА_12 , зафіксоване місце наїзду автомобіля «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода, зафіксоване розташування на місці пригоди транспортного засобу «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_1 після дорожньо-транспортної пригоди; описані сліди гальмування автомобіля, складена схема ДТП та вказані інші відомості, необхідні для встановлення обставин ДТП;
- протокол огляду відеозапису від 10.01.2019 року, відповідно до якого на відеозапису зафіксований момент наїзду автомобіля на пішохода та інши обставини ДТП;
- протокол проведення слідчого експерименту від 14.03.2019 року з додатками до протоколу, відповідно до якого було встановлено швидкість руху автомобіля «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 та місце наїзду зазначеного автомобіля на пішохода;
- висновок судово-медичної експертизи №113 від 14.01.2019 року, згідно якої, при обстеженні ОСОБА_12 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку середнього ступеня з лінійним переломом правої скроневої кістки з розповсюдженням лінії перелому на правий скронево- тім`яний шов, що ускладнилось накопиченням крові під павутинною оболонкою та гострим двобічним середнім отитом; синець голови.
Зазначені тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (п. 2.1.3. «б» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень від 17.01.1995 року).
Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмета (предметів), яким могла бути частина кузова автомобіля та дорожнє покриття в умовах ДТП .
- висновок судової автотехнічної експертизи №95-А від 22.02.2019 року по дослідженню гальмівної системи, рульового керування, ходової частини, системи освітлення автомобіля «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до якого гальмівна система, рульове керування, ходова частина та система освітлення вказаного автомобіля в момент настання ДТП перебували у працездатному стані і дозволяли водію контролювати, змінювати напрямок та характер руху керованого ним автомобіля;
- висновок судової автотехнічної експертизи №96-А від 27.02.2019 року по дослідженню механічних пошкоджень та слідів, характерних для контактування з тілом пішохода, відповідно до якого встановлено, що на автомобілі «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_1 наявні сліди, розташовані в його передній лівій частині і утворені від контакту із слідоутворюючим об`єктом, яким могло бути і тіло людини;
- висновок судової автотехнічної експертизи №144-А від 01.04.2019 року, яким встановлено, що фактичні дії водія автомобіля «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_1 не відповідали вимогам п.п.12.3 ПДД, та з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з фактом настання ДТП;
- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 07.12.2018 року, за результатами якого було встановлено, що ОСОБА_11 у стані сп`яніння не перебуває;
Суд надає оцінку наявним доказам у провадженні з урахуванням часу їх отримання, процесуального порядку їх отримання та обставин за якими їх було отримано, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Аналізуючи показання обвинуваченого та потерпілої, суд визнає їх логічними, послідовними, такими, що узгоджуються між собою та з іншими доказами.
Оцінюючи перелічені докази сторони обвинувачення, суд визнає ці докази належними, оскільки вони як прямо, так і непрямо підтверджують існування обставин, які підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Оскільки вищевказані докази обвинувачення були отримані у порядку, встановленому процесуальним кодексом, без порушення норм процесуального закону та без порушення прав і свобод людини, суд визнає ці докази допустимими.
Аналіз вищенаведенихдоказів сторони обвинувачення, у їх сукупності, дозволяє суду зробити висновок про те, що доведеність винуватості обвинуваченого у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинили потерпілому тяжке тілесне ушкодження, випливає із сукупності вищевстановлених ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що дозволяє суду поза розумним сумнівом дійти до висновку, що вина обвинуваченого у судовому засіданні доведена повністю.
Дії ОСОБА_11 суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Потерпілою ОСОБА_12 , яка була визнаною цивільним позивачем у вказаному кримінальному провадженні, був заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 26 928 гривень та про відшкодування компенсації моральної шкоди у розмірі 200 000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_11 суму позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю. В частині відшкодування моральної шкоди визнав частково та просив задовольнити його в сумі, співрозмірній матеріальній шкоді.
В обґрунтування позовних вимог в частині необхідності стягнення матеріальної шкоди цивільний позивач ОСОБА_12 вказала: сума 26 928 гривень була витрачена нею у зв`язку з проходженням лікування та необхідністю придбання ліків і супутніх медичних товарів.
В обґрунтування стягнення моральної (немайнової) шкоди позивач вказала, що вона зазнала душевних та психологічних страждань, що пов`язані з ушкодженням її здоров`я; порушенням звичайного порядку організації життя; нервових потрясінь; перебування протягом тривалого часу у стані депресії; щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності.
Окрім того, внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень, у позивачки ОСОБА_12 відсутнє відчуття запахів, що дуже важко впливає на її психоемоційний стан.
Розглядаючи цивільний позов у кримінальному провадженні суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивші докази позовних вимог ОСОБА_12 про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, суд вважає доведеними доказами (підтвердженими документально) вимоги про стягнення сум, витрачених нею за придбання лікарських засобів, медичних товарів, витрати за надання медичних послуг у сумі 26 928 гривень.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_12 в цієї частині підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.
При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача і понесеною позивачем моральною шкодою, суд керується положеннями ст. 23 ЦК України, відповідно до яких, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав.
У відповідність до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її заподіяла за наявності її вини.
У судовому засіданні підстави позову і вина відповідача у заподіянні моральної шкоди злочинними діями доведена вищенаведеними доказами в їх сукупності.
Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності і справедливості, приймає до уваги характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, майновий стан відповідача, ступінь вини обвинуваченого в заподіянні моральної шкоди.
Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 127 КПК України, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю, про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_12 суму в розмірі 26 928 гривень у якості компенсації за заподіяну матеріальну шкоду, суму в розмірі 70 000 гривень у якості компенсації за заподіяну моральну шкоду.
При призначенні ОСОБА_11 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними у ст. 50, 65 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_11 судом не встановлено.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочині.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує, що обвинувачений, який раніше був неодноразово засуджений за злочини корисної спрямованості, вчинив злочин в період непогашеної судимості, що свідчить про його небажання вставати на шлях виправлення та продовжити злочинну діяльність.
Про небажання вставати на шлях виправлення вказує й те, що передумовами вчинення злочину з необережності стала протиправна поведінка обвинуваченого, яка полягала у керуванні ним транспортним засобом без отримання відповідного свідоцтва на право керування транспортними засобами та документів на право експлуатації ним автомобіля «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Тобто ОСОБА_11 , усвідомлюючи відсутність в нього спеціальних знань та навиків експлуатації транспортних засобів, не міг не передбачати можливість створення ним небезпеки для інших учасників дорожнього руху, проте легковажно розраховував на відвернення цієї небезпеки, чим проявив злочинну самовпевненість.
Суд, при призначенні покарання, не може залишити поза увагою і те, що за тривалий час, який сплинув з дати спричинення ОСОБА_11 потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, обвинувачений жодним чином не намагався надати матеріальну допомогу потерпілій, яка несла значні витрати на лікування та втратила працездатність, чим поставив її у скрутне матеріальне становище.
За місцем реєстрації ОСОБА_11 характеризується негативно.
Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_11 злочину, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, враховуючи наявність пом`якшуючої вину обставини та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим вважає за необхідне призначити ОСОБА_11 найменш суворе покарання, передбачене санкцією ст. 286 ч.2 КК України. Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69, 75 КК України судом не встановлено. При цьому, в зв`язку із не встановленням під час судового розгляду даних про отримання обвинуваченим свідоцтва на право керування транспортним засобами та неможливістю в зв`язку із цією обставиною виконання вироку суду в частині позбавлення обвинуваченого права керування транспортними засобами на певний строк, суд вважає неможливим призначення обвинуваченому додаткового покарання у вигляді позбавлення цього права.
Під час проведення досудового розслідування були залучені судові експерти, загальні витрати на залучення яких склали 6846 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.
Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки судом встановлено, що обвинувачений винний у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави вартість проведених експертиз.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Вирішуючи питання, які відповідно до положень пп.2 п.4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, в тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне, обрати відносно ОСОБА_11 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортним засобом.
До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_10 запобіжний заход у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язок, передбачений ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду;

Контроль за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під цілодобовим домашнім арештом покласти на співробітників Овідіопольського ГУ НП України в Одеській області.

Позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити у повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 суму в розмірі 26 928 гривень у якості компенсації за заподіяну матеріальну шкоду.
Позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 суму в розмірі 70 000 гривень у якості компенсації за заподіяну моральну шкоду.
Після набрання вироком законної сили, речовий доказ: автомобіль «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , - повернути власнику, за пред`явленням правовстановлюючого документу.
Судові витрати у сумі 6846 гривень, пов`язані з проведенням судових експертиз, стягнути з ОСОБА_10 на користь держави.
На вирок може бути подана сторонами апеляція до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Головуючий суддя: ОСОБА_13